Miláčku, neviděla jsi mou peněženku?
Není na nočním stolku?
Poslouchej, máme trochu zpoždění.
Já vím.
Jak vypadám?
Perfektně.
Můj účes je v pořádku?
Je skvělý.
Ani ses nekoukl.
Je nádherný.
Vždycky vypadáš nádherně.
Dal jsi Roz číslo na telefon a pager?
Jo, dám to na ledničku. Pojďme.
Už jdu.
V pořádku.
Jsem hotová.
Jak se ta holka jmenuje?
Roz.
Okay, Roz, odcházíme.
Vypadáte úžasně, paní Harfordová.
Děkuji. Heleno, jsi připravená do postele?
Ano, mami. Můžu zůstat vzhůru a koukat se na Louskáčka?
- V kolik hodin je? - V devět.
- Můžeš se koukat. - Můžu zůstat vzhůru, než přijdete domů?
- Ne, drahoušku. - Bude už pozdě.
Telefonní číslo je na ledničce...
a jídlo je tam taky, tak si poslužte.
Neměli bychom přijít později než v jednu.
- Zdržím taxíka, aby vás vzal domů. - Díky, dr. Harforde.
Buď hodná, holčičko.
- Dobrou noc, miláčku. - Uvidíme se ráno.
- Victore, Illono. - Bille, Alice.
- Veselé vánoce. - Díky, že jste přišli.
- Díky moc, že jste přišli. - To bychom si nemohli nechat ujít.
Alice, ukaž se. Bože, ty jsi absolutně úžasná!
Neříkám to každé ženě. Že ne?
- Ano, říká. - Říká?
Ten chiropraktik, jak jsi mě k němu poslal, ten chlapík, který pracoval na mé ruce...
- Měl bys vidět můj servis teď. - Je v New Yorku nejlepší.
Mohl bych ti to říct, když se dívám na jeho účet.
Jděte dovnitř, dejte pití, bavte se.
Uvidíme se za chvíli. Díky, že jste přišli.
Znáš tady někoho?
Ani živou duši.
Proč myslíš, že nás Ziegler každý rok zve?
Tohle je to, co dostaneš za domácí zavolání.
Vidíš toho chlapíka u piána?
Dělal jsem s ním medicínu.
Vážně?
Na doktora hraje dost dobře.
Není doktor. Nedokončil.
Dámy a pánové, doufám, že se bavíte.
Hudba si udělá přestávku. Budeme zpátky za deset minut.
Děkuji.
Pojďme se projít a pozdravit ho.
Zoufale potřebuji jít do koupelny.
Jdi a pozdrav ho a sejdeme se kde? U baru?
Dobře.
Nightingale.
Nick Nightingale!
Oh, můj Bože! Bill.
Bill Harford! Jak se, kčertu, máš, kámo?
- Jak je to dlouho? - Nevím. Deset let?
A kousek.
- Máš čas na drink? - Jistě.
Ani trochu ses nezměnil.
Díky, myslím. Tak co děláš?
Ujde to, znáš to. Ujde to.
Vidím, že jsi se stal pianistou.
Oh, ano, dobrá, mí přátelé mi tak říkají.
A co ty? Ještě doktořina?
Víš, co se říká: "Jednou doktor, navždy doktor."
Ano, nebo v mém případě: "Nikdy doktor, nikdy doktor."
Nikdy jsem nepochopil, proč jsi odešel.
Ne?
Je to hezký pocit. Dělám to často.
Na zdraví.
Promiňte. Nicku, na moment.
Máš pravdu.
Něco mám. Jestli tě později nechytím,
budu dole ve vesnici na týdny v Sonata Café.
- Zastav se, jestli budeš moct. - Budu tam.
- Je fajn tě vidět. - Taky jsem tě rád viděl, chlape.
Myslela jsem, že to je moje sklenička.
Jsem si tím absolutně jist.
Jmenuji se Sandor Szavost. Jsem Maďar.
Já se jmenuji Alice Harfordová.
Jsem Američanka.
Setkání s vámi mě těší, Alice.
Četla jste někdy Umění milovat od latinského básníka Ovidia?
Nevyhnali ho samotného...
s očima pro pláč...
někam s velmi špatným klimatem?
Ale on se také měl nejprve hezky.
Velmi správný čas.
Jste tu dnes večer s někým, Alice?
S manželem.
Oh, jak smutné.
Ale pak jsem si jista, že je to druh muže, kterému by nevadilo, kdybychom si zatančili.
Co děláš, Alice?
No, momentálně...
hledám práci.
Byla jsem zvyklá řídit uměleckou galerii v SoHo.
Ale krachlo to.
To je blbý.
Mám nějaké přátele v umělecké branži.
Možná bych mohl nějak pomoci.
Děkuji.
Někoho znáte?
Můj...
muž.
Nemyslíte, že jedním z kouzel manželství je,
že podvod je nezbytný pro obě strany?
Mohu se zeptat, proč krásná žena,
která by mohla mít kohokoli v této místnosti, chce být vdaná?
Proč by neměla?
Je to tak špatné?
Tak dobré.
Znáte Nualu Windsor?
Ne, a je to velmi rozkošné se s vámi seznámit.
Jak se hláskuje Nuala?
N-U-A-L-A.
Nepamatujete si na mě, že?
Byl jste ke mně jednou velmi laskavý.
Jen jednou? To zní jako hrozný omyl!
Dělala jsem fotky na Rockefeller Plaza...
ve velmi větrný den...
- A vám něco spadlo do oka. - Právě v polovině Fifth Avenue.
Vy jste byl takový gentleman! Dal jste mi svůj kapesník...
který byl také čistý.
To je druh hrdiny, kterým někdy můžu být.
Víte, proč se ženy vdávaly, že?
Proč mi to neřeknete?
Byla to jediná cesta, kterou mohly ztratit panenství...
a byly volné pro to, co chtěly dělat s jinými muži.
Každá opravdu chtěla.
Fascinující.
Víte, co je tak prima na doktorech?
Obvykle dost málo, než si lidé myslí.
Vždycky se zdají tak...
zběhlí.
Oh, jsou velmi zběhlí...
v ledasčem.
Ale vsadila bych se, že velmi tvrdě pracují.
Jen pomyslete, co všechno zmeškají.
Máte asi pravdu.
Dámy, kam přesně jdeme?
Přesně.
Kde končí duha.
Kde končí duha?
Nechcete jít tam, kde končí duha?
To závisí na tom, kde to je.
Dobrá, pojďme to zjistit.
Promiňte, dámy. Omlouvám se, dr. Harforde.
Můžete se mnou na chvíli jít? Něco pro pana Zieglera.
Dobře.
Budeme pokračovat?
Bille, díky, žes přišel.
Měli jsme tady malou nehodu.
Co se stalo?
No, ona byla...
Byla nahoře a měla špatnou reakci.
Co si vzala?
Speedball nebo snowball nebo jak tomu říkají.
Je to heroin a kokain.
Heroin a kokain?
Ještě něco?
Měli jsme pár drinků, nějaké šampaňské. To je to.
Jak dlouho je takhle?
Tak pět, šest minut, tak nějak.
Jak se jmenuje?
Mandy.
Slyšíš mě, Mandy?
Slyšíš mě? Pohni hlavou, jestli mě slyšíš.
Pohni hlavou, jestli mě slyšíš, Mandy. Tak pojď.
Slyšíš mě?
Můžeš kvůli mě otevřít oči? Mandy, můžeš to udělat?
Ukaž mi své otevřené oči. Tak pojď, jdeme.
No tak, koukni na mě. Koukni na mě.
Koukni na mě. Koukni na mě.
Koukni na mě. Koukni na mě, Mandy.
Dobře.
Miluji Victorovu uměleckou sbírku, vy ne?
Je nádherná.
Už jste někdy viděla jeho galerii soch?
Ne.
Neviděla.
Má báječnou sbírku renesančních bronzů.
Máte ráda to období?
Mám.
Zbožňuji to.
Galerie soch je nahoře.
Nechcete ji vidět?
Mohu vám ji ukázat.
Nebudeme pryč dlouho.
Možná...
jen ne...
teď.
Ty jsi nám vážně nahnala strach, dítě.
Promiň.
Jak se cítíš teď, Mandy?
Lépe.
Jsi velmi, velmi šťastná dívka.
Víš to?
Vím.
Budeš pro tentokrát OK.
Ale nemůžeš takhle pokračovat.
Rozumíš?
Potřebuješ nějakou terapii. Víš to, že?
Vím.
Tak, Victore...
Zbytek nechám na tobě.
Je to v pořádku, když ji obléknu a dostanu ji odsud?
Ne, nechal bych ji tady ještě tak hodinu.
Další hodinu?
Potom by ji někdo měl vzít domů.
Dobrou noc, Mandy.
Nemohu ti za tohle dost poděkovat.
- Ušetřils hlupáka. - Jsem rád, že jsem tu byl.
Bille, já asi...
Vím, nemusím to říkat...
ale je to jen mezi námi.
Samozřejmě.
Díky.
Myslím, že jsem měla příliš mnoho šampaňského.
Myslím, že teď musím jít a najít svého manžela.
Ale jsem si jist, že bude v pořádku i sám o něco déle.
Ano...
ale já?
Samozřejmě, že budete.
Já vážně musím jít. Musím jít.
Nemusíte, víte to.
Ano, musím.
Musím vás znovu vidět.
- To je nemožné. - Proč?
Protože...
jsem vdaná.
Dobré ráno, Liso.
Dobré ráno, doktore. Vaše pošta.
Dobře. Prosím, řekněte Janelle, ať mi přinese kávu.
- Jistě. - Děkuji.
- Dobré ráno, Sarah. - Dobré ráno, doktore.
"Byla noc před vánocemi, kdy stvoření v celém domě...
nebyla neklidná, dokonce ani myš."
Okay. Je to v pořádku. Můžete se obléknout.
Podrž to mamince.
Těšíš se na vánoce?
Dělá to nemocný?
Přímo tam?
Tatínek bude mít radost.
Velmi dobrá volba.
...přede mnou...
když skočím do postele.
Měli bychom zavolat Zieglerovým a poděkovat jim za párty.
Postaral jsem se o to.
Dobře.
Tak jak to vidíš s balením zbytku dárků?
Uděláme to zítra.
Řekni mi něco.
Ty dvě dívky...
minulou noc na párty...
Měl jsi...
nějakou šanci...
abys...
s nima šoustal?
Co?
O čem to mluvíš?
Mluvím o dvou dívkách,
do kterých jsi tak nestydatě hučel.
Do nikoho jsem nehučel.
Kdo to byl?
Byly to jen nějaké modelky.
A kam jsi s nimi na tak dlouho zmizel?
Moment.
Zmizel jsem s někým jiným.
Ziegler se necítil moc dobře...
a zavolal mě nahoru, abych se na něj podíval.
A vůbec, kdo byl ten chlap, se kterým jsi tančila?
Přítel Zieglerových.
Co chtěl?
Sex...
nahoře.
Tehdy a tam.
To je všechno?
Jo, to je všechno.
Jen chtěl šoustat mou ženu.
To je pravda.
No, myslím, že to je pochopitelné.
Pochopitelné?
Protože jsi velmi,
velmi krásná žena.
Počkej.
Protože jsem krásná žena,
jediný důvod, proč se mnou chce každý muž mluvit je,
že mě chce ošukat? To jsi chtěl říct?
No, nemyslím si, že to je tak černobílé,
ale myslím, že oba víme, co mají muži rádi.
Tak na tomhle základě...
bych měla usoudit, že jsi chtěl šoustat ty dvě modelky.
Jsou tam výjimky.
A co tě dělá výjimkou?
Co mě dělá výjimkou je to,
že jsem náhodou do tebe zamilovaný.
A protože jsme manželé...
a protože bych ti nikdy nelhal...
nebo tě zranil.
Uvědomuješ si, že říkáš,
že jediný důvod, proč bys nešoustal ty modelky,
je ohled na mě?
Ne protože bys opravdu nechtěl.
Pojďme se jen uvolnit, Alice.
Tohle téma tě dělá agresívní.
Ne! To není tématem. Jsi to ty!
Proč mi nikdy nemůžeš dát přímou zasranou odpověď?
Měl jsem dojem, že jsem to udělal.
Já ani nevím, o čem se dohadujeme.
Já se nedohaduju.
Já se jen snažím zjistit, kam jsi odešel.
Kam jsem odešel?
Řekněme, například, že máš nějakou nádhernou ženu,
která stojí v tvé kanceláři nahá
a cítíš její posraný prsa.
Teď, co já chci vědět je,
o čem přemýšlíš, když je mačkáš.
Alice, jsem náhodou doktor.
Je to všechno velmi neosobní...
a víš, že je tam vždy sestra.
Takže když cítíš prsa, není to nic víc než profesionalita?
Přesně.
Sex je to poslední, na co myslím, když mám pacienta.
Teď, když jsi mačkal její malá prsa,
myslíš, že ona si někdy představuje,
co by šikovný Dr. Bill mohl mít rád?
No tak, ručím ti za to, že sex je poslední věc,
nakterou posraná hypotetická pacientka myslí.
A jsi si tak jistý?
Jestli pro nic jiného,
tak proto, že se obává, co bych mohl najít.
Tak když jí řekneš, že je vše v pořádku, co potom?
Co potom?
Nevím, Alice...
Co potom?
Ženy ne...
Ony to v podstatě jen nemají za možné.
Milióny let vývoje, správně?
Muži to musí mít všude, kde můžou,
ale pro ženy je to jen o bezpečí a závazku...
a jakýmkoli jiným hovnu!
Poněkud zjednodušené, Alice, ale ano, něco takového.
Kdybyste vy muži jen věděli.
Co já vím, je, že jsi se opila, zkoušela si vybrat boj...
a teď zkoušíš udělat mě žárlivým.
Ale ty nejsi žárlivý typ, že?
Ne, nejsem.
Nikdy jsi na mě nežárlil, ne?
Ne, nežárlil.
A proč jsi na mě nikdy nežárlil?
Dobře, nevím, Alice. Možná proto, že jsi moje žena.
Možná proto, že jsi matkou mého dítěte...
a vím, že bys mi nikdy nebyla nevěrná.
Ty jsi velmi, velmi sebejistý, že jo?
Ne.
Jsem si jistý tebou.
Myslíš, že to je legrace?
Dobře.
Teď dostaneme posranej záchvat smíchu, správně?
Ty...
Pamatuješ na poslední léto v Cape Cod?
Pamatuješ na tu noc v jídelně,
byl tam ten mladý námořní důstojník...
a seděl blízko našeho stolu s dvěma jinými důstojníky?
Ne.
Číšník mu přinesl zprávu, po které odešel.
Nic ti nedochází?
Ne.
Dobře...
Poprvé jsem ho viděla to ráno v hale.
Přihlašoval se na hotel...
a následoval hotelového poslíčka s jeho zavazadly...
do výtahu.
Zahlédl mě, jak odcházel. Jen letmý pohled.
Nic víc.
Ale se mohla jen stěží...
hýbat.
To odpoledne...
Helena šla do kina s kamarádkou...
a my se milovali.
A plánovali jsme naši budoucnost...
a mluvili o Heleně.
A už...
nikdy...
neopustil...
mou mysl.
Přemýšlela jsem, jestli mě chtěl,
dokonce kdyby to bylo...
jen na jednu noc.
Byla jsem připravena vzdát se všeho.
Tebe.
Heleny.
Mé celé posrané budoucnosti.
Všeho.
A přesto to bylo kouzelné, protože v tu samou dobu...
jsi mi byl dražší než kdy předtím.
A v tu chvíli, má láska k tobě...
byla obojí...
bolestivá a smutná.
Té noci jsem sotva spala...
a druhý den ráno jsem se vzbudila s panikou.
Nevěděla jsem, jestli se bojím, že odejde,
nebo že by tam ještě mohl být.
Ale u večeře...
jsem si uvědomila, že je pryč...
a mně se...
ulevilo.
Ano, tady dr. Harford.
Kdy se to stalo?
Ne, ne.
Mám adresu.
Děkuji.
Lou Nathanson právě zemřel.
Myslím, že tam musím jít a ukázat se.
- Ahoj, Roso. - Dobrý večer, dr. Harforde.
- Jak je slečně Nathansonové? - Ne moc dobře. Je v ložnici.
Děkuji.
Dále.
Marion...
Oh, dr. Harforde...
Je hezké, že jste přišel.
Přišel jsem hned, jakmile jsem dostal zprávu.
Děkuji.
- Je mi to líto. - Děkuji.
Váš otec byl...
Byl velmi statečný muž.
Oh, děkuji.
Jak se držíte?
Jsem trochu otupělá.
Nemyslela jsem si, že se opravdu takhle sesypu.
Nechcete si sednout?
Je to tak neskutečné.
Táta měl takový dobrý den.
Měl jasnou mysl a vzpomněl si na tolik věcí.
Pak měl malou večeři...
a řekl, že by si rád zdříml.
Šla jsem do kuchyně a mluvila s Rosou nejvýš půl hodiny...
a když jsem přišla, viděla jsem, jak byl...
myslela jsem si, že usnul.
Pak jsem si uvědomila, že nedýchá.
Podle toho, co mi říkáte,
jsem si jist, že váš otec zemřel pokojně ve spánku.
Oh, Bože, doufám.
Myslím, že jsem se víc bála způsobu, jak se to stane,
než smrti samotné.
Nechcete zavolat někomu z příbuzných?
Zkoušela jsem volat maceše do Londýna, ale nezastihla jsem ji.
Můj přítel Carl některým zavolá...
a brzy přijde.
Myslím, že jste se tady s Carlem několikrát potkal.
Ano, pamatuji si na něj. Je učitel, že?
Profesor matematiky.
Budeme se v květnu brát.
Dobře, to je báječná novinka. Gratuluji.
Děkuji.
Carla nově jmenovali na Univerzitě v Michiganu.
Budeme se tam brzy stěhovat.
Michigan je krásný stát. Myslím, že se vám tam bude moc líbit.
Mohla by to být pro vás skvělá změna, Marion.
Oh, můj Bože, ne...
Miluji tě.
Miluji tě, miluji tě, miluji tě.
Nechci odejít s Carlem.
Marion, nemyslím, že si uvědomuješ...
Uvědomuju.
I kdybych tě už nikdy neviděla, chci žít přinejmenším blízko tebe.
Marion, poslouchej mě. Poslouchej mě.
Jsi velmi rozrušena a nemyslím si, že si uvědomuješ, co říkáš.
Miluji tě.
Sotva se známe.
Nikdy jsme spolu nemluvili o ničem jiném než o tvém otci.
Miluji tě.
To je asi Carl.
Prosím, neopovrhuj mnou.
- Ahoj, Roso. - Ahoj, pane Thomasi.
- Je v ložnici? - Ano, je.
Děkuji.
Dále.
Miláčku.
Je mi to moc líto.
Jsi v pořádku?
Jsem v pohodě.
- Dr. Harforde, dobrý večer. - Dobrý večer, Carle.
Děkuji moc, že jste dnes v noci přišel.
- To je mališkost. - Moc to pro nás znamená.
Děkuji.
Byl jsem vlastně na odchodu.
Marion,
váš otec byl na vás velmi hrdý...
a vím, že jste mu to v posledních měsících hodně ulehčila.
Děkuji.
Doprovodím vás.
Dobrou noc.
Poslouchej to. Měla čevenou růži v ústech.
Tančila mexický tanec přímo přede mnou.
Vážně! Mám jizvu vzadu na krku.
Který tým mění hráče?
- Vypadá to na růžový tým. - Podívejte na toho teplouše!
Hej, čum, teplouši!
Veselé vánoce, Mary!
- Tví teplí bratři jsou tady zpátky! - Nejlepší část masa!
Chceš si zajet do tohohle tunelu, ty pitomej teplouši?
Měl bys prsa, stojíš tak blízko!
- Dostal jsem depresi, že jsou větší než tvoje! - Tak pojď, siláku!
- Chceš píchat, baby? - Jen vystupovat, miláčku.
Jdi zpátky do San Francisca, kam patříš, člověče!
Promiňte, nevíte kolik je hodin?
Dvanáct deset.
Jdeš někam extra?
Ne, jen se procházím.
Nechceš se trochu pobavit?
Promiňte?
Trochu zábavy?
Bydlím přímo tady dole.
Nechceš jít se mnou dovnitř?
Jít dovnitř s tebou?
Je to o hodně hezčí než tady venku.
Bydlíš tady?
Sama?
Ne, mám spolubydlící, ale není doma.
Hele, to je v pohodě.
Poslouchej, nikdo nás nebude rušit.
Je to v pohodě. Pojď.
Pojď.
Tady to je.
Hezký stromek.
Omlouvám se za ten nepořádek. Služebná má volno.
Je to...
útulné. Je to...
útulné místo.
Je to v pohodě.
Nemyslíš, že bychom si měli promluvit o penězích?
Jo, myslím, že jo.
Záleží to na tom, co chceš udělat.
Co chceš udělat?
Co doporučuješ?
Co doporučuju?
Raději bych to neříkala slovy.
Necháš to na mně?
Jsem v tvých rukou.
Jak ti zní 150?
Zní to nádherně.
Neboj, nekoukám na hodiny.
Děkuji.
Prego, prego.
- Grazie. - Vítej.
Kdybych byl Ital, odpovídal by v italštině.
Budeme?
Promiň.
Je všechno v pořádku?
Byla jsem jen zvědavá, kde jsi tak dlouho?
Poslouchej, právě teď nemohu moc mluvit.
Mohlo by to chvíli trvat.
Máš představu, jak dlouho?
Ne, to opravdu nevím.
Ještě čekáme na nějaké příbuzné.
Dobře, jdu teď spát.
To byla paní dr. Billová?
Musíš jít?
Musím jít?
Myslím, že ano.
Jsi si jistý?
Ano, bojím se, že ano.
Ale poslouchej, chci ti v každém případě zaplatit.
Kolik jsi říkala? 150?
Ale víš co? Neobtěžuj se.
Ne, to je v pořádku.
- Ne, vážně. Nemusíš. - Ne, já chci.
- Opravdu? - Opravdu.
Dobře, děkuju moc.
Děkuji.
Dobrý večer, pane.
Chcete stůl, nebo se posadíte k baru?
- Chci stůl. - Prosím, následujte mě.
- Mohu vám vzít kabát? - Děkuji.
Dáte si něco k pití?
- Prosil bych pivo. - Jistě.
Raz, dva, raz-dva-tři-čtyři.
To je pro dnešní večer vše, dámy a pánové.
Na basu, Mr. Larry McVey. Na bubny, Kip Fleming.
A na kytaru, jeden jediný, pan Bobby Berman.
Budeme tu ještě 14 dní, tak se, prosím, zastavte.
Já jsem Nick Nightingale. Dobrou noc.
- Nicku, to bylo skvělé. - Díky.
- Nightingale. - Hele, Bille, udělal jsi to.
Omlouvám se, dostal jsem se sem až na konec.
To je v pořádku. Skupina byla dnes večer stejně nasátá.
- Co budete pít? - Vodku a tonik, prosím.
Děkuji.
Tak co tě sem v tuhle hodinu přivádí?
- Měl jsem v sousedství pacienta. - Žiješ ve Village?
Ne, máme apartmá proti Central Park West.
Jsi ženatý?
Devět let.
- Děti? - Ano, máme sedmiletou dceru.
A co ty?
Mám ženu a čtyři kluky v Seattlu.
Jsi daleko od domova.
No, musím jet tam, kde je práce.
Děkuji.
- To je tvoje skupina? - Ne, to je náhodná skupina.
- S kým normálně hraješ? - S kýmkoli, kdekoli.
Mám ještě dnes večer další práci.
Hraješ dnes večer ještě někde jinde?
Začínají jen okolo druhé.
Ve Village?
Věř nebo ne, ještě neznám adresu.
Neznáš?
Zní to směšně, ale je to vždy na různém místě...
a dozvím se to jen hodinu nebo tak nějak předtím.
- Vždy různá místa? - Až dosud.
Co je to za velkou záhadu?
Hele, člověče, já jen hraju na piáno.
Nicku, omlouvám se. Je tam něco, co bych neměl zmeškat?
Hraju se zavázanýma očima.
Cože?
Hraju se zavázanýma očima.
Taháš mě za nos.
Ne, je to pravda.
A naposledy mi špatně zavázali oči.
Oh, člověče.
Bille, viděl jsem v životě hodně,
ale nikdy,
nikdy nic jako tohle...
a nikdy takové ženy.
Promiň.
Ano, pane. Ano, pane, tady Nick.
Vím, kde to je.
Dobře.
Dobře, hned jedu.
Okay, pane. Děkuji.
Co je to?
To je název Beethovenovy opery, ne?
Je to heslo.
Heslo?
Jo. Podívej, vážně se omlouvám, že ti to dělám, Bille.
Musím vyrazit. Musím jet.
Víš, neexistuje žádná jiná cesta,
než že odejdeš a vezmeš mě s sebou.
- No tak, kámo, nelámej mě. - Nicku, budu dělat to, co ty.
Už mám heslo.
Jen mi dej adresu. Půjdu tam sám...
a nikdo nás spolu nebude spojovat.
Poslyš, chvíli...
chvíli jsem byl připraven udělat to.
Stejně tam nemůžeš jít v těhle šatech.
Proč ne?
Protože všichni mají vždy kostýmy a masky.
Kde chceš, kčertu, v tuhle hodinu dostat kostým?
Díky. Počkejte.
Ano? Kdo je to?
Petře, tady Bill Harford.
Omlouvám se, že ruším v tuhle hodinu, ale potřebuji vaši pomoc.
Kdo je to, co chcete?
Omlouvám se. Hledám Petra Grenninga...
majitele Rainbow Fashions.
Jak se jmenujete?
Jmenuji se Bill Harford.
Jsem doktor pana Grenninga.
Jste Grenningův doktor?
Ano.
Okay.
Moment.
Vy hledáte Petra Grenninga?
Ano, hledám.
Před rokem se přestěhoval do Chicaga.
Přestěhoval se do Chicaga?
To jsem nevěděl.
Pak vy jste současný majitel Rainbow Fashions?
Ano, jsem.
No, nejdřív,
prosím, se znovu omlouvám za vyrušení v tuhle hodinu, pane...
Milich.
Pane Milich. Jen chci, abyste věděl, že jsem opravdu Dr. Harford.
To je moje karta Medical Board státu New York.
Okay, tak jste Dr. Harford.
Jestli Petra uvidím, řeknu mu, že jste ho hledal.
Oh, ne, počkejte. Prosím, prosím...
Poslyšte, důvod, proč jsem dnes večer přišel...
V podstatě, důvodem je, že potřebuji kostým.
A byl bych šťastný, kdybych vám mohl zaplatit $100 nad půjčovné...
za potíže.
Sto dolarů?
Nemyslím.
A co $200?
Dvěstě dolarů nad půjčovné?
Pojďte dál.
V tyto dny není nad opatrnost.
Prosím.
Hledáte nějaký speciální kostým?
Potřebuji smoking, plášť s kapucí a masku.
Plášť s kapucí a masku?
Myslím, že pro vás něco najdeme.
Pojďte za mnou, prosím.
Dobře.
Jako živé, že?
- Nádhera. - Pojďte.
Plášť jaké barvy?
Černý, hnědý, rudý?
Černý.
Dobrý doktor by nerad něco barevnějšího?
- Nemyslím. - Klauny, důstojníky, piráty?
Ne, jen smoking, černý plášť...
S kapucí a masku.
Můžu vám vzít kabát?
- Jste doktor medicíny, že? - Ano, jsem.
- Mám problém s vlasy. - S vlasy?
Nějak rychle začínají padat.
Za dva týdny jsem ztratil hodně vlasů. Nejvíc tady.
Podívejte. Tady.
Vidíte?
A?
Obávám se, že to není můj obor.
Co? Nemůžete mi pomoct?
Ne. Měl by vás vidět trichologista. To je specialista na vlasy.
Pane Milich, zbývá mi zřejmě trochu pozdní noci.
Tak jestli byste neměl nic proti...
Taky spěchám, chci se vrátit do postele.
Rozumím.
Tak černý plášť?
Neslyšel jste něco?
Co je to?
Co, u všech všudy, tady děláte?!
Milichi, můžu všechno vysvětlit.
Ty! Co tady děláš?
Slíbil jsem, že tě zabiju!
A ty! Nemáš trochu slušnosti?
Pánové, nemáte trochu slušnosti?!
Milichi, jsi blázen? Byli jsme pozváni mladou dámou.
Mladou dámou? To je moje dcera! Nevidíte, že je to dítě?
- Budete to muset vysvětlit policii! - Policii?!
Ty malá děvko! Za tohle tě zabiju.
Slibuju, zabiju tě! Zabiju tě!
Chyťte mi tu dívku, prosím!
Milichi, to je absurdní. Ta mladá dáma nás sem pozvala.
Copak nevidíte, že je vyšinutá?!
Doktore, omlouvám se, že vás zdržuji.
Pánové, teď je to policejní záležitost.
Zůstaňte, prosím, zde, dokud se nevrátím.
Pusť nás odsud!
To je vyloučeno.
Doktore, promiňte. Jakou barvu jste říkal?
- Černá? - Černá.
Pánové, buďte tak laskaví a buďte chvíli zticha!
Copak nevidíte, že se pokouším obsloužit zákazníka?
Promiňte.
A ty, malá děvko, jdi okamžitě do postele, ty zkažené stvoření.
Vyřídím si to s tebou, až obsloužím tohoto gentlemana.
Měl byste mít plášť lemovaný soudcovským hermelínem.
Okay, dělá to $74.50.
74,50. Dobře.
Tady je 80.
Slíbil jsem vám 50 babek navíc, správně?
Dám vám stovku, když na mě počkáte.
Jen nechte běžet taxametr.
Druhou polovinu + taxu vám dám, až se vrátím.
- Okay? - Jak dlouho tam budete?
Nevím, možná hodinu nebo déle. Ale možná jen deset minut.
Nechám tady vzadu své věci.
Dobrý večer, pane.
Dobrý večer.
Můžeme vám nějak pomoct?
Předpokládám, že byste rádi heslo.
Jestli ho máte, pane.
Fidelio.
Díky, pane. Zavezeme vás k domu.
Dobrý večer, pane.
Dobrý večer.
Heslo, pane.
Fidelio.
Děkuji, pane.
Nejsem si jista, že víš, co děláš.
Ale ty sem nepatříš.
Promiňte, ale myslím, že jste si mě s někým spletla.
Prosím! Nebuďte bláhový.
Musíte odejít.
Kdo jste?
Nezáleží na tom, kdo jsem.
Jste ve velkém nebezpečí.
Musíte odejít, dokud ještě můžete.
Budete tak laskav a omluvíte nás na chvíli?
Užíváte si?
No, velmi zajímavý pohled okolo.
Nechcete jít někam, kde je víc soukromí?
Soukromí?
To by mohl být dobrý nápad.
Tady jste. Všude jsem vás hledám.
Smím si ho na pár minut půjčit?
Slibuji, že ho přivedu zpátky.
Myslím, že si neuvědomujete, v jakém jste nebezpečí.
Nemůžete je oklamat nadlouho.
Musíte se dostat pryč dřív, než bude pozdě.
Proč mi to říkáte?
Na tom nezáleží.
Kdo jste?
Nechtějte to vědět. Ale musíte jít. Hned!
Půjdete se mnou?
To je nemožné.
Proč?
Protože by mě to stálo život a možná i vás.
Ukažte mi svou tvář.
Jděte!
Promiňte, pane.
Vy jste ten gentleman, na kterého čeká taxík?
Ano.
Váš řidič je u hlavního vchodu a naléhavě by s vámi chtěl mluvit.
Prosím, přistupte.
Můžete nám říci heslo, prosím?
Fidelio.
Správně, pane. To je heslo...
pro vstup.
Ale mohu se zeptat, jaké je heslo v domě?
Heslo v domě.
Promiňte, já...
Zdá se, že jsem...
ho zapomněl.
To je nešťastné.
Protože tady nezáleží na tom, jestli jste ho zapomněl,
nebo ho vůbec neznal.
Laskavě odložte masku.
Teď...
se svlékněte.
Svléknout se?
Odložte si šaty.
Pánové, prosím...
Odložte si šaty.
Nebo to máme udělat za vás?
Zadržte!
Nechte to jít.
Vemte si mě!
Jsem připravena ho vykoupit.
Jsi připravena ho vykoupit?
Ano.
Jsi si jista, že rozumíš tomu, co na sebe bereš,
když to děláš?
Tak tedy dobře.
Jste volný.
Ale varuji vás.
Jestli budete dál pátrat,
nebo někomu něco řeknete...
o tom, co jste viděl,
bude to mít strašné následky pro vás...
i pro vaši rodinu.
Rozumněl jste?
Co se stane té ženě?
Nikdo teď nemůže změnit její osud.
Když zde dala slib,
nelze couvnout.
Jděte!
To je v pořádku.
Promiň.
Promiň, že jsem tě vzbudil, ale myslel jsem, že máš noční můru.
Oh, Bože.
Jen jsem měla takový hrozný sen.
Kolik je hodin?
Něco po čtvrté.
Přišel jsi domů až teď?
Ano.
Trvalo to déle, než jsem si myslel.
Musíš být vyčerpaný.
Pojď, lehni si.
Co se ti zdálo?
Jen takové divné věci.
Co to bylo?
Bylo to tak tajemné.
Povídej.
Byli jsme v opuštěném městě...
a naše šaty byly pryč.
Byli jsme nazí...
a já byla vyděšená...
a styděla jsem se.
Oh, Bože...
A zlobila jsem se, protože jsem myslela, že je to tvoje chyba.
Hnal ses pryč, šel jsi pro nás najít šaty.
Jakmile jsi byl pryč, bylo to úplně jiné.
Cítila jsem se báječně.
Pak jsem ležela v krásné zahradě...
natažená venku ve slunečním svitu...
a z lesa vyšel muž.
Byl to ten muž z hotelu, ten, o kterém jsem ti říkala.
Námořní důstojník.
Zíral na mě...
a pak se jen smál.
Jen se mi vysmíval.
Ale to není konec,
že?
Ne.
Proč mi neřekneš i zbytek?
Je to moc hrozné.
Je to jen sen.
Líbal mě...
a pak jsme se milovali.
Pak tam byli okolo ještě další lidé...
stovky, všude.
Všichni šukali.
A pak jsem...
šukala s dalšími muži.
Tak moc...
Nevím, kolik jich bylo.
A věděla jsem, že bys mě mohl vidět v náručí všech těch mužů...
jak šukám s těmi muži.
Chtěla jsem se ti smát,
smát do tváře.
A tak jsem se smála tak hlasitě, jak jen jsem mohla.
To muselo být, když jsi mě vzbudil.
Do prdele!
Dám si jen šálek kávy, prosím.
Ještě něco?
Ne, děkuji.
Promiňte.
Nevíte, kdy otevírají v Sonata Café?
Myslím, že v kanceláři někdo bývá okolo druhé nebo třetí.
Nepředpokládám, byla by to náhoda, neznáte Nicka Nightingalea?
Hraje tam právě teď na klavír.
Nick Nightingale?
Jistě, chodí sem.
Podívejte, možná byste mi mohla pomoct,
protože je důležité, abych se s ním spojil.
Nevíte, kde bydlí?
Nevím, jestli by chtěl, abych vám dala jeho adresu.
To je v pořádku. Jsem lékař.
Jsem vlastně jeho starý přítel.
Dobrá, doktore,
bude tam hrát dnes večer. Nemůže to do té doby počkat?
Mé čestné slovo,
že je to lékařská záležitost.
Nějaké testy. Vím, že o nich bude chtít vědět co nejdříve.
Promiňte.
Ahoj! Jak vám můžu pomoct?
Můžete, prosím, zavolat panu Nightingaleovi, že jsem tady?
Je mi líto, pane, ale pan Nightingale se už odhlásil.
Odhlásil?
Ano.
- Nenechal tu adresu pro zasílání pošty? - Ne, obávám se, že ne.
Kdy se odhlásil?
Ráno okolo páté.
V pět.
To je na odhlášení brzy, že?
Je to trochu brzy, jo.
Nevšiml jste si něčeho,
já nevím,
neobvyklého, když odcházel?
Neobvyklého?
Hele, nejste FBI, že ne?
Ne. Jsem jeho starý přítel.
Vážně?
Jsem lékař.
- Dobře, Bille...? - Jistě.
Je to komické, ještěže jste se na to zeptal, Bille,
protože tam bylo něco trochu divného,
když pan Nightingale odcházel.
Vážně? Co to bylo?
Přišel ráno okolo půl páté...
s dvěma muži.
Velcí hoši.
Byli velmi dobře oblečeni a mluvili velmi vybraně.
Ale nebyl to ten druh lidí, s kterými byste si něco začal,
jestli víte, co myslím.
V každém případě...
všiml jsem si, že pan Nightingale měl modřinu na tváři.
Čestné slovo, také jsem si myslel, že se dívá trochu ustrašeně.
Ustrašeně?
Řekl, že se chce odhlásit.
A pak šel nahoru do pokoje s jedním mužem.
Ten druhý zůstal tady v hale a vyrovnal jeho účet.
Když se vrátili, pan Nightingale mi zkoušel dát nějakou obálku.
Ale viděli to a vzali to...
a řekli, že poštu a zprávy pro něj...
vybere někdo, kdo k tomu bude oprávněn.
A potom ho jen vzali do auta.
Nemáte představu, kam jeli?
Ne, nemám.
Určitě ocením vaši pomoc.
Někdy, Bille.
Oh, dobrý doktor.
- Měl váš převlek úspěch? - Ano, měl. Děkuji.
Dobře, dobře.
Smoking. Plášť. Boty.
Myslím, že jste zapomněl masku.
Není tam?
Možná jste ji nechal na párty?
Nemyslím.
Musel jsem ji ztratit. Můžete mi ji připočíst k účtu, prosím?
Jistě.
Tady je to.
To bylo 150 půjčovné, 200 jste říkal za potíže,
25 za masku. Promiňte...
375.
Ano, drahá?
Pojď, pojď.
Nechceš říct ahoj Dr. Harfordovi?
Děkuji, pane Milichi. Brzy se ozvu.
Nashledanou, pánové.
- Veselé vánoce a šťastný nový rok! - Vám také.
Tak, Dr. Harforde...
tady je váš účet.
Natrhl jsem vaše depozity...
a děkuji vám za obchod.
Pane Milichi, minulou noc...
chtěl jste zavolat policii.
Věci se mění. Přešli jsme k jinému opatření.
A mimochodem, jestli dobrý doktor někdy bude zase něco chtít,
cokoli,
nemusí to být kostým.
Dále.
- Tuňákový salát a černá káva. - Díky.
Poslyšte, jak vypadá odpoledne?
Myslím, že jen paní Akerlyová ve 14.30 a paní Kominská v 16.00.
No, něco mi do toho přišlo a nemohu se na ně podívat.
Prosím, zeptejte se dr. Millera, jestli je může vzít. Jinak se jen omluvte...
- a přeobjednejte je. - Jistě.
A, prosím, zavolejte do garáže, ať mi za půl hodiny přistaví vůz.
Bez problémů.
Vzdejte pátrání, které je zcela zbytečné,
a považujte tato slova za druhé varování.
Doufáme, ve vašem vlastním zájmu, že to bude dostačující.
Nějaké vzkazy pro mě?
Dr. Sanders a paní Shapirová.
- Hej, parto. - Ahoj, tati.
Podívej, dostala jsem všechna tahle práva.
Dostala jsi všechna tahle práva?
Každé zvlášť?
To je dobré.
Máš hlad?
Více méně.
Chceš jíst v sedm?
V sedm? Poslyš, nemohlo by to být dřív?
Mám nějaké schůzky v kanceláři.
Musíš dnes večer zase ven?
Obávám se, že ano.
Tati, dostanu k vánocům štěně?
Uvidíme, okay?
Mohl by hlídat...
Uvidíme.
Pojď, miláčku, dokončíme to.
Dobře, máme Joea. A Joe má $2.50.
A Mike má $1.75.
O kolik víc má Joe než Mike?
$0.75?
Tak je to sčítání nebo odčítání?
"O kolik víc" by mohlo být odčítání.
Jo, protože chceš brát. Správně.
A kolem nás byli všichni další lidé.
Stovky, všude.
Všichni šukali.
A pak jsem... Šukala jsem s dalšími muži.
Tak mnoho...
Ani nevím, kolik jich bylo.
Drobné si nechte. Veselé vánoce.
Kdo je to?
Domino?
Ne, není tady.
Myslíte, že se vrátí brzy?
Ne, asi ne.
Něco pro ni mám. Mohu to u vás nechat?
Minutku.
Mohu jí říct, od koho to je?
No, jen jí řekněte, že je to od...
Billa.
Vy jste Bill?
Ano.
Ten Bill? Vy jste ten doktor, co tu byl minulou noc?
No, předpokládám, že jsem.
Domino říkala, že jste byl na ni hodný.
Říkala to?
Nezdržíte se na chvíli?
Jistě.
Já jsem Sally.
Ahoj, Sally.
Tak máš představu, kdy se Domino vrátí?
Nemám představu.
Nemáš žádnou představu?
Čestné slovo, možná se ani nevrátí.
Možná se nevrátí?
Já...
Ty...?
Myslím, že bych vám něco měla říct.
Opravdu?
Ale nevím. Nevím.
Nevíš? No, co je to?
Nevím, jestli vám to mám říct.
Nesednete si?
Posaďte se.
- Nevím, jak to tak úplně říct. - Nevíš tak úplně co?
No, vzhledem k tomu, že jste byl s Dominou minulou noc,
myslím, že je fér, abyste věděl,
že dnes ráno dostala výsledky krevních testů...
a je HIV pozitivní.
HIV pozitivní?
Je mi to velmi, velmi líto, že to slyším.
Myslím, že je to naprosto zničující.
Poslyšte, můžu vám něco nabídnout?
Třeba šálek kávy?
Ne, děkuji.
Myslím...
možná bych měl radši jít.
- Taxi! - Končím.
Dám si jen cappuccino, prosím.
Přinesu vám ho.
Děkuji.
Bývalá královna krásy se v hotelu předávkovala
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Jsem dr. Harford.
Jednu z mých pacientek sem dnes ráno přivezli. Slečna Amanda Curranová.
Mohla byste mi dát číslo jejího pokoje?
Jistě, doktore. Znovu její jméno?
Curranová. Amanda Curranová.
C-U-R-R-A-N?
Slečna Amanda Curranová?
To je správně.
Je mi líto, doktore. Slečna Curranová odpoledne zemřela.
Odpoledne zemřela?
Ano, v 15:45.
Je mi líto.
Protože mě to může stát život...
a možná i váš.
Ano, tady dr. Harford.
Dnes v noci?
Ne, ne, to je v pořádku.
Prosím, zavolejte mu, že tam budu za 20 minut.
Dále.
Bille, oceňuji, že jsi přišel Promiň, že jsem tě sem vytáhl.
- Dej mi svůj kabát. - Stejně jsem nebyl doma. Díky.
Něco k pití?
- Dáš si také? - Jistě.
Co bys rád?
Jen malou skotskou.
Dobře.
Jak to chceš? Čistou?
Prosím.
Tu noc to byla ohromná párty.
- Alici i mně se to moc líbilo. - No, dobře.
Bylo skvělé vás oba vidět.
Na zdraví.
Hrál jsi?
Ne, jen jsem si párkrát šťouchl.
- Báječná skotská. - 25-tiletá.
- Pošlu ti krabici. - Ne, prosím.
Proč ne?
Nezahrajeme si?
Ne, díky. Pokračuj, budu se dívat.
Byl jsem jen...
Poslyš...
Důvod, proč jsem tě požádal, abys přijel, je,
potřebuji s tebou o něčem mluvit.
Jistě.
Je to trochu nepříhodné.
A budu zcela upřímný.
Co máš za problém?
Není to lékařský problém.
Vlastně,
týká se to tebe.
Vím, co se stalo minulou noc.
A vím, kde jsi byl od té doby.
A myslím si, že by sis mohl...
jednu nebo dvě věci špatně vyložit.
Promiň, Viktore, já...
O čem to, kčertu, mluvíš?
Prosím, Bille, žádné hry.
Byl jsem tam.
V tom domě.
A viděl jsem všechno, než jsi odešel.
Co si, kčertu, myslíš, že jsi dělal?
Nemohl jsem si ani představit,
jak jsi se o tom dozvěděl,
sám ses dostal přes bránu.
Pak jsem si vzpomněl, že jsem tě viděl s tím pianistou,
Nickem, nebo jak se zasraně jmenoval, na mé párty.
A nedalo moc práce domyslet si zbytek.
Nebyla to Nickova chyba.
Ale moje.
Samozřejmě, že to byla Nickova chyba.
Kdyby se ti o tom nezmínil, nic by se nestalo.
Doporučil jsem toho zelenáče těm lidem...
a teď vypadám jako úplnej kretén.
Co na to můžu říct?
Neměl jsem...
vůbec...
představu, že jsi v tom zapleten.
Vím, že ne, Bille.
Ale taky vím, že ty...
Šel jsi to ráno do Nickova hotelu...
a mluvil jsi s recepčním.
Jak to víš?
Protože jsem tě sledoval.
Ty jsi mě sledoval?
Okay, okay, promiň.
Dobře? Dlužím ti omluvu.
Je to pro tvé dobro, věř mi.
Vím, co ti ten recepční řekl. Ale co ti neřekl, je,
že všechno, co udělali, bylo, že posadili Nicka do letadla do Seattlu.
Teď je asi zpátky se svou rodinou a...
fantastickou paní Nickovou.
Ten recepční říkal, že měl modřinu na obličeji.
Okay, měl modřinu na obličeji.
To je, kčertu, mnohem míň, než si zasloužil.
Myslím, že si neuvědomuješ, v jakým průšvihu jsi minulou noc byl.
Kdo si myslíš, že ti lidé byli?
Tamto nebyli jen obyčejní lidé.
Kdybych ti řekl jejich jména... Neřeknu ti jejich jména,
ale kdybych to udělal, moc dobře bys nespal.
Jaké bylo druhé heslo?
To mě prozradilo?
Ano, nakonec.
Ale ne, protože jsi ho neznal.
Protože tam druhé heslo nebylo.
Samozřejmě ti nepomohlo, že ti lidé přijeli limuzínami...
a ty jsi se ukázal v taxíku.
Nebo že našli stvrzenku z půjčovny v tvém kabátě,
to tě prozradilo.
Byla tam žena,
která se mě pokoušela varovat.
Já vím.
Víš, kdo to byl?
Byla to děvka.
Promiň, ale...
to je, co byla.
Děvka.
Připusť si, že co jsem ti řekl,
že všechno, co se tam stalo,
hrozby, varování té dívky,
její zásah v poslední chvíli,
předpokládej, že všechno, co jsem ti řekl,
bylo sehrané.
Že to byla jen šaráda.
Že to bylo falešné.
Falešné?
Ano. Falešné.
Proč by to dělali?
Proč?
Jednoduše řečeno,
aby sis strachy nasral do kalhot.
Mlč o tom, kde jsi byl...
a co jsi viděl.
Viděl jsi to?
Ano, viděl.
Viděl jsem její tělo v márnici.
Byla to ta žena z párty?
Byla.
Ta žena, co leží mrtvá v márnici,
byla ta žena z párty.
Ano.
Dobře, Viktore, možná mi tady něco uniklo.
Nazval jsi to padělkem, šarádou.
Řekni mi, která posraná šaráda...
končí někým mrtvým?
Okay, Bille, to je nesmysl. V pořádku?
Za posledních 24 hodin jsi byl na cestě ven z tvé hluboké propasti.
Chceš vědět, co to bylo za šarádu? Řeknu ti přesně, jaká.
To celé divadlo, obětování se,
její odtažení pryč, nemá nic společného s její smrtí.
Potom, co jsi odešel, se jí nic nestalo, stejně jako předtím.
Dostávala ty podřadné mozky ven. Pravidelně.
Když ji brali domů, byla v pořádku...
a zbytek je v novinách.
Byla to feťačka. Fetovala. Nebylo tam nic podezřelého.
Dveře byly zamčené zevnitř. Policie je spokojená. Konec příběhu.
No tak. U ní to byla vždy jen otázka času.
Pamatuješ, sám jsi jí to řekl.
Pamatuješ na tu s těmi velkými prsy, jak byla zfetovaná v mé koupelně?
Poslyš, Bille, nikdo nikoho nezabil.
Někdo umřel. Pořád se to stává.
Ale život jde dál.
Pořád se to děje,
dokud se to nestane.
Ale to víš, že?
Řeknu ti všechno.
Helena bude za chvíli vzhůru.
Čeká, že ji dnes vezmeme na vánoční nákupy.
Ten je hezký.
Mohla bych sem položit Sabrinu.
Je vážně hezký.
Je staromódní.
Ten je velký.
Doufám, že mi Santa Claus dá jednoho z nich k vánocům.
Tohohle?
No, budeš muset počkat a dívat se.
Co myslíš, že bych měl udělat?
Co si myslím, že bys měl udělat?
Podívej, mami!
Co si myslím? Já nevím.
Myslím, možná...
Možná si myslím,
že bychom měli být vděční.
Vděční,
že jsme zvládli přežít všechna naše...
dobrodružství,
jestli byla opravdová...
nebo jen sen.
Jsi si tím jistá?
Jsem si jistá?
Jen... tak jistá, jak jsem,
že ta realita jedné noci,
jediná z celého života,
může někdy znamenat celou pravdu.
A žádný sen není nikdy...
jen sen.
Důležité je,
že jsme teď vzhůru...
a plní naděje...
dlouho dopředu.
Navždy.
Navždy?
Navždy.
Nepoužívej to slovo. Víš?
Děsí mě.
Ale miluji tě...
a víš,
je tu něco velmi důležitého,
co potřebujeme co nejdřív udělat.
Co je to?
Šukat.
www.titulky.com