P R O M E T H E U S
Dojdi pro Charlieho.
Doktore Hollowayi.
Charlie.
- Co se děje? - Rychle sem přijď.
OSTROV SKYE, SKOTSKO ROK 2089
- Zjistila jsi stáří? - 35 tisíc let, možná starší.
To snad nemůže být pravda.
Úplně stejné uspořádání.
Jen je to o moc starší než ty ostatní. O tisíce let.
Myslím, že chtěli, abychom je našli.
VĚDECKÁ VÝZKUMNÁ LOĎ: PROMÉTHEUS
POSÁDKA: 17
DATUM: 21. PROSINCE, 2093
VZDÁLENOST OD ZEMĚ: 3,27 x 10^14 KM
CÍLOVÁ STANICE: NEZNÁMÁ
- Co se stalo tomu pánovi? - Umřel.
Proč jim nepomůžeš?
Ti o moji pomoc nestojí. Mají svého Boha.
Proč umřel?
- Všichni jednou umřeme. - Jako maminka.
Jako maminka.
Kam ti mrtví jdou?
Každý tomu říká jinak.
Nebe.
Ráj.
Ať tomu říkají jakkoliv, je to nádherné místo.
Jak to můžeš vědět?
Protože tomu prostě věřím. Čemu věříš ty, drahoušku?
Dobré ráno, Davide.
Přehrávám zprávu.
Žádná odpověď.
Zatímco byl tento způsob vyjadřování svými indo-evropskými potomky zkoumán
jako čistě lingvistická forma,
jedná se o původní indický dialekt, starý pět tisíc let, možná i víc.
Nyní si zkusme Schleicherovu bajku.
Opakujte po mně.
Výborně.
- Pan Lawrence? - Ano.
- Já jsem Flimsey, pane. - Jistě.
Jestli to budete dělat často, tak vám z toho prstu nic nezbude.
Michaeli George Hartleyi, vy jste úplný mudrc.
A vy zase výstřední.
- Hej, zatraceně to bolí. - Samozřejmě.
V čem je ale ten trik?
Trik spočívá v tom, pane Pottere, té bolesti si vůbec nevšímat.
Pozor, pozor. Jsme téměř u cíle.
Župan.
Jak dlouho?
Dva roky, čtyři měsíce, osmnáct dní,
- třicet šest hodin, patnáct minut, - Nějaké ztráty?
- Ztráty, madam? - Ptám se, jestli někdo nezemřel.
Ne, madam. Všichni jsou v pořádku.
Tak je jdi vzbudit.
Zkuste být v klidu, doktorko Shawová.
Jmenuji se David.
Vaše mysl i tělo jsou v důsledku stáze v šoku.
- To je v pořádku. To je normální. - Eli?
Jsme tu, zlato.
Pijte hodně vody. Doplňujte tekutiny.
Rehydratace pomůže obnovit vaše svalstvo.
Celé posádce, pijte nápoje s vysokým obsahem proteinů.
Co je sakra tohle?
Jsou Vánoce. Svátky je třeba držet i tady.
Brífink k naší misi začne za chvíli, kapitáne.
- Takže byste měl radši jít dolů. - Ještě jsem neměl snídani.
Jak to šlape?
Jsem Millburn. Biolog. Těší mě.
Nic proti, ale spal jsem dva roky.
Nejsem žádnej tvůj kámoš. Jsem tu jen kvůli prachům.
Je to jasný?
Dobře.
Vsaď se o stovku, že tu jde o průzkum možnosti obyvatelnosti.
Tak to nebude, hochu. To by nám řekli.
Je to tajný program. Řekli by nám kulový. Dělej.
- Tak o stovku. - Máš to mít.
Vypadáš nervózně, Eli.
- Snažím se zůstat v klidu. - Ale vždyť jo.
Dobré ráno.
Vás, které jsem přijímala osobně...
...ráda vás zase vidím.
Pro vás ostatní, jmenuji se Meredith Vickersová
a mým úkolem je zajistit, abyste vy dělali ty své.
Dobrá, tak začneme.
Weyland Corporation.
Buduje lepší světy.
Zdravím vás, přátelé.
Mé jméno je Peter Weyland.
Jsem váš zaměstnavatel.
Tohle je nahrávka z 22.6.2091.
Jestli to nyní sledujete, tak jste dorazili do cíle.
A já jsem dávno mrtvý.
Odpočívám v pokoji.
Dnes mezi vámi sedí osoba. Jmenuje se David.
Je to nejbližší bytost, kterou bych kdy mohl nazývat svým synem.
Bohužel, není to člověk.
Nikdy nezestárne, nikdy nezemře.
Přesto nikdy tyto pozoruhodné dary nikdy neocení,
neboť toto by vyžadovalo něco, co David nikdy mít nemůže.
Duši.
Celý svůj život jsem strávil myšlenkami nad tím,
odkud pocházíme. Jaký je náš účel.
Co se stane, když zemřeme.
A našel jsem dva lidi, kteří mě přesvědčili, abych se vydal hledat odpovědi.
Doktoři Holloway a Shawová. Povstaňte, prosím.
Co se vás týče, jsou to vaši nadřízení.
Titán Prométheus chtěl darovat lidstvu potravu od Bohů.
Za to byl vykázán z Olympu.
Nuže, přátelé, konečně nadešel čas...
...pro jeho návrat.
Doktoři, pojďte prosím blíž.
Pódium je vaše.
Dobře. Páni. To bylo něco, že?
Ještě nikdy jsem neviděl ducha. No, fajn.
Ukážu vám, proč jste vlastně tady.
Toto jsou snímky z archeologických vykopávek
po celé Zemi.
Egyptské, mayské, sumerské,
babylonské, ten úplně na konci je z Mezopotámie.
Toto je nejmladší objev.
Je to 35 tisíc let stará jeskynní malba
z ostrova Skye ve Skotsku.
Všechno to jsou dávné civilizace.
Dělí je mnoho století. Nikdy spolu nebyly v kontaktu.
A přes to...
Stejný piktogram osob uctívajících bytosti obřích rozměrů,
které ukazují směrem ke hvězdám, byl nalezen ve všech lokacích.
Jediný galaktický systém, který odpovídá,
je natolik vzdálen od Země,
že není v žádném případě možné,
aby o něm tyto primitivní civilizace věděli.
Už se tak ale stalo,
že onen systém má slunce.
Velice podobné našemu.
Provedli jsme dálkové scany něčeho, co vypadá jako planeta.
Planeta s měsícem, kde je možné udržet život.
Tam jsme dnes ráno přiletěli.
Takže jsme tu kvůli mapě,
kterou jste vy dva našli v jeskyních? Je to tak?
- Ne. - Ano.
Ne. Není to mapa. Je to pozvání.
Od koho?
Nazvali jsme je Strůjci.
Strůjci?
A řekli byste nám, co teda sestrojili?
Nás.
Hovadina.
No, tedy, máte pro to nějaké důkazy?
Jako jestli chcete zahodit tři století darwinismu,
tak to teda...
Jak to můžete vědět?
Nevím to. Ale prostě tomu věřím.
Doktoři.
Slečna Vickersová by s vámi chtěla chvilku mluvit.
Než to dobrodružství začne.
- Super bejvák. - Jedná se vlastně o oddělený modul.
S naprosto soběstačným životapodpůrným systémem.
Vzduch, potrava.
Vše, co by mohla slečna Vickersová potřebovat pro přežití v nepřátelském prostředí.
- Fajn, takže bydlí na záchranném člunu. - Ano.
Přesně tak. Mám ve zvyku omezit možná rizika.
Davide, udělej prosím doktorům něco k pití.
Pro mě vodku. Bez ledu.
Charlie, podívej. To je robotický MedPod.
- Takových vyrobili jen tucet. - Paní Shawová.
Uveďte prosím povahu vašeho zranění.
Nedotýkejte se toho, prosím. Je to velice drahý přístroj.
Nahrazuje to chirurgy. Na co to potřebujete?
Myslím, že zde existuje drobná nejasnost ve vztahu mezi námi.
Weylanda jste uchvátili natolik, že zafinancoval tuhle misi,
ale jsem si jistá, že ti vaši Strůjci
jsou jen čmárající divoši, žijící v jeskyních.
Teď dobře poslouchejte. Až ta vaše stvoření najdete,
tak se k nim ani nepřiblížíte. Nebudete na ně mluvit.
Neuděláte vůbec nic, jen mi to hned ohlásíte.
Slečna Vickersová, má tahle akce nějaký záměr, který nám tajíte?
Moje společnost investovala do tohoto projektu trilión dolarů.
Kdybyste si ty peníze sehnal sám, pane Hollowayi,
tak bychom se dozajista drželi vašeho záměru.
Tak to ale není.
To z vás dělá mé zaměstnance.
Pokud ale nesmíme navázat kontakt, proč jste nás sem vůbec vezla?
Weyland byl pověrčivý člověk.
Chtěl mít na palubě nějaké skutečně věřící lidi.
Na zdraví.
- Takže žádná odpověď? - Ne, je mi líto.
Třeba tomu nerozuměli.
Jak pokračuješ ve studiu, Davide?
Strávil jsem dva roky analýzou prastarých jazyků.
Rozložil jsem je až k naprostým základům.
Jsem si jistý, že s nimi budu moci komunikovat.
Za předpokladu, že je vaše teorie správná.
Za předpokladu, že je správná. Tak to je dobrý.
Proto se tomu říká teorie, doktore.
Na co se tak žulíš?
Takže, pane Raveli, pane Chanci. Jdeme na přistání.
- Rozumím. - Ano, kapitáne.
- Jak jsme na tom? - Skvěle.
Můžeme, šéfe.
Celé posádce, mluví k vám kapitán.
Připoutejte se na přistání.
Pro vás to platí taky, Vickersová.
Všechny systém jsou online.
- Jak vypadá atmosféra? - 71% dusík,
21% kyslík, stopové množství argonu.
- Tomu říkám počasí. - Úplně jako doma.
Jen pokud byste dýchal výfukem.
Obsah CO2 je přes 3%.
Dvě minuty bez obleku a je po vás.
Vrcholek před námi je asi 15 km vysoký.
Vedle toho vypadá Everest jako mladší bráška.
Dobrá, obletíme ho.
Bude to náš naváděcí bod.
Snímače stále něco ukazují. Nějaká výrazná uskupení.
Možná je to nějaký kov.
- Žádné vysílání, žádné tepelné stopy. - Nikdo není doma.
V poušti nic není a nic není žádnému člověku k užitku.
Co jste to říkal?
Jen citát z mého oblíbeného filmu.
Poletíme k tam tomu průsmyku. Přidat plyn, rychlost tak 90 uzlů.
Prolétáváme, hezky pomalu.
- Jen tak dál, hoši. - Támhle.
Co to děláš?
Doktore Hollowayi, koukejte si zase sednout.
To je ono. Bůh netvoří v přímých linkách.
Tady zastavte. Je to tohle údolí, kapitáne.
Dokážete tu přistát?
Za moc bych nestál, kdyby ne. Pane Raveli...
Začněte na devíti stupních.
- Vzdálenost jedna míle. - Jedna míle.
Zahajte přistávací sekvenci. Přepněte ovládání na ruční režim.
Zahájeno přistání.
Přesně tak, kotě. Přesně tak.
Dosednutí za 5... ...4...
- ...2... - Ještě kousek.
Kapitáne, instruujte průzkumný tým, aby se připravil...
...a dostavil se za námi do přetlakové komory.
Slunce bude svítit už jen šest hodin. Proč to nenecháte na ráno?
Ne, ne, ne. Jsou Vánoce, kapitáne.
A já si chci otevřít dárky.
Ty půjdeš s námi.
Bude mi potěšením.
Pozor. Výsadek pozemního týmu za pět minut.
Hele, Jacksone, na co to máš?
To je na zajištění bezpečnosti.
Jsem placený za to, že to všichni přežijou ve zdraví.
Tahle expedice je vědecká. Takže žádné zbraně.
Tak fajn. Přeju hodně štěstí.
Davide, proč máš na sobě oblek?
- Co prosím? - Ty přece nedýcháš.
Takže na co oblek?
Zkonstruovali mě takto, protože lidem je příjemnější jednat s někým podobným.
Kdybych neměl ten oblek, tak by to šlo zcela proti původnímu záměru.
- No tak to jsme jako vejce vejci, co? - Doufám, že ne až moc.
Pozor. Výsadek pozemního týmu za patnáct sekund.
Výsadek pozemního týmu za 5...
...4...
...3...
...2...
...1.
Poslyš, tohle je jen malý krok pro lidstvo...
Teď si děláš legraci?
No tak, jste natěšení? Jasně, že jo.
Fifielde, projeď mi spektrografem to před náma.
Chci vědět, jestli je to přírodní útvar, nebo jestli to tam někdo vytvořil.
Neumím říct, jestli je to přírodní, nebo ne, ale rozhodně vím,
že je to duté.
Prométhee, vidíte to taky?
Potvrzuji, vidíme.
- Připravený? - Ano. - Tak jdeme na to.
- Jdi první. - Až po tobě.
- Opatrně. - Prométhee, jdeme dovnitř.
Rozumím.
Je tu nějaká chodba.
Pane Fifielde, nascanujte nám strukturu celého objektu.
Chci kompletní vnitřek.
Jestli tu fakt je něco cennýho,
tak tyhle sondy to najdou. - Sondy?
Jo. Moje sondy.
Prométhee, snímáme prostředí.
Rozumím.
To mě poser.
- Fifielde, víte kudy? - Ano.
Podle sondy tudy.
Podívejte na tohle.
Panebože, Charlie...
Ježíši... Slunce ohřívá vodu.
Proto ta vlhkost vzduchu.
No jo. A sledujte obsah CO2.
Venku je to naprosto toxické
a tady uvnitř vůbec nic. Normálně dýchatelný vzduch.
Co to děláš? Charlie, nebuď blázen.
Nač ta skepse? Něco tu vytváří atmosféru.
- Davide? - Doktor Holloway má pravdu.
Vzduch je ve skutečnosti ještě čistší, než na Zemi.
Snažili se planetu udělat obyvatelnou.
- Prosím tě, ne... - Ne, tohle už nosit nebudu.
Drž mi palce, zlato.
Slyšíte? Nesundávejte si tu helmu.
Ty pitomče jeden šílenej.
Prométhee, jestli chcete dál sledovat tuhle show,
tak si přepněte video do našich obleků. Sundaváme si helmy.
Rozumím. Přepínám přenosový signál.
Tak sem s tím. Zaplať.
- Co mám platit? - Jak to myslíš, co.
Objevili dole dýchatelný vzduch.
- To znamená obyvatelnost pro lidi. - Tak to ne.
Sázka byla, proč jsme sem přiletěli.
Kdybys řekl, že nebožtík si chtěl pokecat s marťanama, tak bych platil.
Nech toho, dej sem stovku. Koupím za to sexy taneček
od slečny Vickersové. Co ty na to, hm?
Je tu mínus 24 stupňů Celsia.
Proč teda ta voda není zmrzlá?
Třeba to není voda.
Možná to jsou marťanský chcanky.
To není zrovna vypracovaná vědecká teorie,
že, pane biologu?
Ať je to co chce, je toho tu mraky.
Je to tu jak v žumpě.
Úchvatné.
- Co to sakra bylo? - Davide?
Davide?
Kam to jde?
Davide?
Eli.
Co to sakra bylo?
Teď jsem fakt rád, že jsme šli beze zbraní.
- Tak fajn, jdeme pryč. - Tuší někdo, co to bylo?
Dělejte.
Kam se poděli?
Počkej.
Hele, podívejte se támhle.
Panebože, Charlie. Našli jsme je.
A koho?
To jsou vážně oni, Eli.
Vypadá to jako dveře,
který mu usekly hlavu.
No teda.
Oni měli pravdu.
A vy jste si snad přála, aby ne?
Davide, doufám, že to dokážeš přečíst.
Možná.
Tak tohle ne. Padám pryč.
Hej, Fifielde, kam to jdeš?
Co?
Tak hele, já jsem jen geolog.
Mám rád kameny. Miluju je.
Je snad jasný, že vám jsou kameny úplně ukradený.
Zato vás strašně zajímají obří mrtvoly.
A já vám rozhodně v místnosti
plný obřích mrtvol ničím nepřispěju.
Takže já se vracím zpátky na loď, jestli nemáte nic proti.
Nechce někdo jít se mnou? Ty tu chceš zůstat?
- Ne, loď zní dobře. - Přesně.
Loď zní dost dobře.
Gratuluju k setkání se svými stvořiteli.
Díky.
Dej se dokupy, chlape.
A to jsem si myslel, že ty seš tu ten máklej.
Dal bys mi uhlíkový analyzátor?
Díky.
Jak dlouho je mrtvý?
Přibližně dva tisíce let.
Co to děláš, Davide?
- Pokouším se otevřít dveře. - Počkej.
Nevíme, co nás čeká na druhé straně.
Pardon. Omlouvám se.
Tady je jeho hlava.
Je neuvěřitelně zachovalá.
- Vezmeme ji s sebou? - Ano.
Pozoruhodně lidské rysy.
Nádherný obraz.
To je nástěnná malba.
Počkej. Nedotýkej se toho.
Jenom klid.
Na nic prosím nesahej.
Vlhne to.
Je to organické.
To snad ne. Charlie, ty malby se mění.
Asi bychom měli pokračovat do další místnosti.
Charlie, slyšíš mě?
Všichni zpátky. Fordová, pomozte mi zabalit tu hlavu.
- Šéfe? - Co máš?
Blíží se k nám bouře.
Oxid křemičitý a spousta statické elektřiny. To vůbec není dobré.
Vidím ji.
Pozemské jednotce, tady je Janek.
Radši byste se měli okamžitě vrátit.
Pozemská jednotko, slyšíte mě?
Blíží se se 200 km/h bouře plná oxidu křemičitého a statické elektřiny.
Rozumíme. Ale potřebuje ještě trochu času.
Vrata zavřeme za patnáct minut.
Upřímně doufám, že to stihnete.
Charlie, Davide.
Musíme okamžitě pryč.
Je to jen další hrobka.
Davide.
Zvedneme ji. Tak jdeme.
Opatrně.
Davide, jdeme pryč.
- Rychle. - Sakra, už jsou pryč.
Tak pospěšte.
K lodi je to asi kilometr. Když si pospíšíte, tak to stihnete.
Tak jedeme. Rychle.
Přidej.
Charlie. Hlava.
Eli, co to děláš?
- Vrata se zavřou za pět sekund. - Kurva.
- Zatraceně. - Dělej, zavři to.
Dobrý.
Dekontaminace třetí úrovně.
Co to mělo znamenat, Eli?
Mohla jsi ohrozit celou misi.
To nemluvím o tom, že jsi málem zabila sama sebe.
- Jste v pořádku? - Ano.
- Děkuji, Davide. - Rádo se stalo.
Tak fajn, jsem rád, že jste tu.
Kde je Millburn a Fifield?
Oni tu ještě nejsou?
- Spojte mě s nima. - Dobře.
Tudy už jsme šli, Fifielde.
Fakt nevím. Všechno mi připadá stejný.
Chlapi, tady je kapitán. Poslouchejte mě.
Kvůli té statické elektřině a větru
pro vás nemůžeme doletět.
- Cože? - Teplota rychle klesá.
Takže si nasaďte helmy a držte se někde v teple.
Dokud ta bouřka nepřejde.
Kapitáne, můžete předat tomu vědcovi a tý jeho holce?
- Žádnej šéfík poblíž? - V pohodě.
Řekněte jim, ať se jdou bodnout.
- Jasný? - To si pište.
Tak jo, kluci. Buďte opatrní. Vyzvedneme vás ráno.
- Tak kudy půjdeme? - Dobře. - Tak kudy?
Dobře. Vzorek je sterilní, žádná nákaza.
Davide.
Tak jsou všichni mrtví?
Cože? Kdo?
No ti vaši Strůjci.
Tak jsou mrtví, nebo ne?
Nevím. Právě jsme sem dorazili.
Proveď scan.
Vám na tom snad sejde, jestli jsou mrtví?
Weylandovi ano.
Doktorko Shawová.
Pojďte se podívat.
- Nejsou to kosti. - Ne.
Myslím, že to je nějaká helma.
- Zkusíme ji sundat. - Dobře.
Snad bychom ji měli umět uvolnit.
Tohle nesvedeme. Davide.
- Opatrně. - No jistě.
Co to má na hlavě?
Vypadá to jako neobuňky.
- Ve stádiu... - ...proměny.
Ano.
Jaké proměny?
Můžete zavést stimulaci do malého mozku?
Myslím, že bychom mohli oklamat nervový systém. Bude si myslet, že žije.
- Třicet jednotek. - Dobře.
Víc ne.
Provádím zaváděcí řez.
Dobře.
Zvyšte to na čtyřicet.
Dobře, je tam čtyřicet.
Viděla jste to?
- Ano. - Tady, vidíte?
Přidejte dalších deset.
Zvýšeno o deset.
To už je moc. Snižte to o deset.
- Snižuji o deset. - Snižte to na dvacet.
Nefunguje to. Nereaguje.
Fordová, zastavte to.
- Davide, zabezpeč to. Rychle. - Okamžitě to vypněte.
Rychle s tím pryč.
Panebože.
Takže jsou smrtelní.
Fordová, odeberte vzorek.
Podíváme se na to.
Ne, pane. Já se o to postarám.
Ano, je to tak. Omlouvám se.
Bohužel, nepodařilo se.
Samozřejmě, pane.
Slečno Vickersová.
Co říkal, Davide?
Myslím, že by nechtěl, abych vám to řekl.
Co říkal?
- Je mi líto... - O čem mluvil? - ...ale určitě by... - Panebože.
Klidně tu všem povím, co tam vzadu máš. Jasný?
Takže, co říkal?
Říkal,
abych se víc snažil.
Dáte si šálek čaje, madam?
- Genetický náhled. - Dobře.
Podíváme se na jeho DNA.
Oddělte to vlákno.
Jistě.
Připravte to na odběr genového vzorku.
- Hotovo. - Srovnejte snímky.
Zpracovávám.
DNA se shoduje.
Panebože.
To jsme my. Je to úplně všechno.
Co je zabilo?
Velké věci mají malé začátky.
Neruším?
Říkal jsem si, že vám už třeba dochází.
Tak si taky nalej, kámo.
Díky, ale na mě by to byla škoda.
Jasně. Málem jsem zapomněl, že nejsi opravdový člověk.
Velice mě mrzí, že vaši Strůjci jsou mrtví, doktore Hollowayi.
Myslíš si, že jsme sem letěli zbytečně, co?
Tato otázka souvisí s tím, jestli správně chápu,
co jste tu chtěli dokázat.
Chtěli jsme se setkat se svými stvořiteli.
Získat nějaké odpovědi.
Třeba proč nás vůbec stvořili.
Proč si myslíte, že lidé vytvořili mě?
Asi proto, že jsme mohli?
Dokážete si představit, jaké by bylo pro vás,
kdybyste slyšel takovou odpověď od vašeho stvořitele?
Takže je asi dobře, že ty zklamaný být neumíš.
Ano. Vlastně je to úžasné.
Mohu se na něco zeptat?
- Jen do toho. - Jak daleko byste zašel,
abyste získal, pro co jste sem přišel?
Své odpovědi.
- Co byste byl ochotný udělat? - Naprosto cokoliv.
To stojí za přípitek, ne?
Tak na tebe, kámo.
Na zdraví.
To je něco.
Jsou opravdoví?
Jasně, že jo.
Kristepane.
Podívej na tu hromadu. Tak obrovská.
Jako by před něčím utíkali.
Dobře. Ničeho se nedotýkej, jasný?
Vidíš to taky?
Jako by někdo udělal díru zevnitř.
Skoro jako by vybuchli.
Je to skoro jako scéna z holokaustu.
Ale to co je zabilo,
- to už je dávno pryč, viď? - Millburne, Fifielde. Tady je Prométheus.
Kde jste?
Prométhee, tady je Millburn.
Jsme na pozici 7401477. Proč?
Mám tu nějakou odezvu na radaru,
- asi tak kilák západně od vás. - Jakou odezvu?
No, ať už ta sonda snímá cokoliv,
rozhodně to není mrtvý. Je to nějaká forma života.
- Hele... - Co tím chceš říct, forma života?
Hýbe se to?
Ne, ani bych neřekl.
Hele, kapitáne, vy nevidíte, co my tady dole.
Kdyby jo, tak byste nám nevyprávěl kraviny o kravinách na radaru.
Nic takovýho, hoši. Ty signály se začaly sporadicky
objevovat hned jak začala ta bouřka.
Tak to pro nás není nic dobrýho, kapitáne.
Tak pohybuje se to?
Co vidíte? Pohybuje se to?
Ne. Vlastně to teď úplně zmizelo.
- Asi to byla jen nějaká chyba. - Jak to myslíš, že porucha?
Tak fajn hoši, dobrou.
- Nebude se dál navzájem rušit. - Jaká sakra chyba?
- Milburne... - Co tím myslíte? Počkejte.
Říkal... říkal, že to bylo na západ?
No jo.
- Nemusíme to chodit prozkoumat, viď? - Rozhodně ne.
- A kam půjdeme? - Na východ.
Jasně, na východ.
Posranej radar, posraný životní formy. Co to kurva je?
Z chování subjektu, zaznamenaného na holografických nahrávkách,
se pokoušíme zjistit, proč byla ta hlava v takovém stavu.
Pořád si lámu hlavu nad tím,
co je na tom tak zvláštního.
Jste v pořádku, madam?
Musím ti říct něco důležitého.
Co to je?
Tohle je růže, kterou jsem nechal zmrazit spolu se šampaňským.
Chtěl jsem ti ji dát,
až najdeme to, pro co jsme sem přišli.
To už se stalo. Byli tady. A tohle je...
...nejvýznamnější objev v historii lidstva.
Já vím.
Je to úžasný, vážně, ale...
...já s nimi chtěl mluvit.
Copak nechceš vědět, proč přišli?
Proč nás opustili? Prostě chci odpovědi, zlato.
Měli jsme pravdu, Charlie. A já mám důkaz.
Podívej.
Jejich genetická výbava je náš předchůdce.
Pocházíme z nich.
- Děláš si srandu? - Ne.
No tak jo.
Tak to si teď asi sundáš ten křížek, ne?
A proč bych to měla udělat?
- Protože nás stvořili oni? - A kdo stvořil je?
No přesně. To se nikdy nedozvíme.
Ale něco víme jistě.
Že stvoření života není žádná věda.
No ne? Dokáže to úplně každý.
Stačí ti k tomu trocha DNA a trochu rozumu. No ne?
Já to nedokážu.
Nemůžu stvořit život.
Co to o mně vypovídá?
Eli, tak jsem to ne... To jsem nechtěl.
- Nemluvil jsem o... - O dětech?
O nás.
Hej, hej, hej.
No tak.
Elizabeth Shawová.
Jsi ten nejúžasnější člověk, kterého jsem kdy poznal.
A já tě miluju.
Rozumíš?
Nazdar.
Jak dlouho to ještě potrvá?
Netuším. Já jsem jen kapitán lodi.
Mimochodem, ta věc zní jako chcípající kočka.
No a víš, že tahle "věc" kdysi patřila Stephenu Stillsovi?
Měla bych vědět, kdo to je?
Poslyš,
jestli si chceš vrznout,
tak fakticky nemusíš předstírat, že tě zajímá scan nějaký pyramidy.
Stačí prostě říct: "Chtěla bych si trochu užít".
To bych mohla. Jo, to bych mohla říct.
Ale pak by nedávalo smysl,
proč bych letěla pět set miliónů mil
pryč od všech chlapů na Zemi.
Kdybych si chtěla vrznout. Nebo jo?
Hej, Vickersová.
Říkal jsem si,
nejsi náhodou robot?
U mě v pokoji.
Za deset minut.
# Když nemůžeš být
# s tím koho miluješ,
# miluj toho, s kým jsi.
# Miluj toho, s kým jsi.
Hele, co to je za černou sračku?
Pěknej humus.
- To je tabák? - Cože?
Ty máš v dýchacím přístroji tabák?
Jasně, že jo.
Tabák.
Jménem všech vědců prohlašuju, že je ostuda, že jsi jedním z nás, Fifielde.
Fakt.
- Millburne. - No? - Vidíš to?
Co myslíš, že to je? Nějaký bůh?
Něco, co uctívali?
- Nevím, vypadá to trochu jako... - Co je to támhle?
- Co to kurva je? - Jenom klid.
Jenom zůstaň v klidu. Buď potichu.
Všechno je v pořádku. Já to zvládnu.
Ahoj, maličká.
Volám Prométhea. Vidíme tu plazovitého tvora.
Je asi tak 90 centimetrů velký.
Má průsvitnou kůži a vypadá úžasně.
Dobře, dobře.
Prométhee, máme tu celkem dva. Podívejme na tebe.
- Ty jsi krasavec. - Kurva, to je macek. Co to je?
- Zachovej klid. - To se lehko řekne.
Jen zůstaň hezky klidnej. Je to moc hezká potvůrka.
- Proč si myslíš, že to je ona? - Jasně, že je. Podívej se na ni.
Je z nás úplně paf.
Pojď sem.
To nic, to nic. Jenom klid.
Ahoj, zlatíčko.
- Jsi v pohodě? - Asi bys mi měl pomoct, jasný?
Koukej mi to sundat.
- Tak slyšel jsi mě? - Ani se toho nedotknu.
Kristepane. Sundej mi to.
Já na to šahat nebudu. Ani náhodou.
Sundej mi to z tý ruky, sakra.
Teď je to ještě horší. Svírá mě.
Láme mi ruku. Nech to být.
Odřízni to. Odřízni to!
Odřízni to. Odřízni to.
Kristepane.
- To ne. - Mám to v obleku.
Shawová, jsi vzůru?
Ano. Co se děje?
Bouřka už je pryč, ale nemůžeme se spojit s Millburnem a Fifieldem.
Už to trvá pěkných pár minut. Pokusíme se je najít.
Dobře. Máme ponětí, kde by mohli být?
Naposledy byli tam, co jste našli tu svoji hlavu.
Dobře. Už jdeme.
Fajn. Chanci.
- Pojď se mnou. - Rozkaz, šéfe.
Raveli, opravil jsi tu chybu?
Ne, kapitáne. Asi to byl jen zkrat.
- Jaká chyba, kapitáne? - Na sondě.
Zachytila nějakou životní formu. Objevovala se každou hodinu.
Pak jsem se na pár vteřin otočil a bylo to pryč.
- Můžu to pro vás opravit, jestli chcete, kapitáne. - Tak do toho.
Buďte opatrný, doktore.
Fifielde.
Millburne.
Tak jdeme dál.
Davide.
Jsi sám?
- Ano, slečno Vickersová. - Chci přenos ke mně do pokoje.
Jistě.
Ty parchante.
Tys mě odpojil.
Co je tohle?
- Charlie? - Jen jsem zakopnul.
- Panebože, ty jsi nemocný. - Jsem v pohodě, zlato.
Fifielde. Millburne.
Hej, Chanci. Bejt tebou, tak na to nešahám.
- Doktorko Shawová. - Ano?
Tušíme aspoň trochu co uniká z těch nádob?
Ne. Když jsme tu byli naposledy, tak vypadaly úplně jinak.
- Kapitáne. - Co?
- Co to tam leží? - Kdo to je? - Millburn.
- Eli. - Nedotýkej se toho. - Eli.
Charlie, co se děje?
Podívej se na mě, prosím. Možná je to infekce. Co vidíš?
Vůbec to není dobré.
Podívej se a řekni mi co vidíš.
- Panebože. - Fordová, pojďte sem.
- Je to zlý? - Janeku? - No co?
- Musíme okamžitě odejít. - Co vidíš?
- Tak co vidíš? - Holloway je nemocný.
Je na tom bledě.
Má výrazně poraněný jícen.
- Pojď, rychle. - Nic mi není.
Janeku, pojď mi sem pomoct.
Fordová, co se to tam děje?
Tak dělejte, pomozte jim. Už tě mám.
- Dostanu tě odsud. - Prométhee, slyšíte mě?
Už jsem v pohodě.
Zvedněte ho.
Prométhee, slyšíte mě? Je tam někdo?
Tady je Vickersová.
Pošlete lékařský tým k přetlakové komoře.
Připravte se plné karanténní bezpečnostní opatření.
Hollowayovi něco je.
- A co? - Prostě to zařiďte.
Vracíme se na loď. Urychlený návrat.
Jdu si vzít oblek.
Rychle, pospěšte si.
Musíme zrychlit.
- Nevypadá vůbec dobře. - Kde k tomu přišel?
- Měli jsme sundané helmy. Nemůže to... - Fakt nevím.
Můstku, tady je Janek. Ať jsou ty vrata otevřený.
- Rozkaz, kapitáne. - Panebože.
Moc mě to mrzí.
Prosím!
Vickersová, proč jsou ty vrata pořád zavřený?
Vickersová, tohle je rozkaz.
Koukejte ty vrata otevřít.
Podívej se na mě. Je už moc pozdě.
- Jsem nemocný. - Není pozdě! Pojď.
Pomozte mi.
Posádko v přetlakové komoře, jestli mě slyšíte, tady je Janek.
- Okamžitě otevřete ty vrata. - Zadržte!
Tak slyšíte? Krucinál, otevřete ty vrata!
- Dělejte. - Otevřete je.
- Co to má znamenat? - On na naši loď nepůjde.
Vickersová, tomu chlapovi je zle.
To všichni vidíme. A právě proto na moji loď ani nepáchne.
Nezabíjejte ho.
Prosím, ještě mu můžeme pomoct.
Jen si poslužte. Všichni kromě Hollowaye dovnitř.
- Já ho neopustím. - Tak si tu zůstaňte.
Počkejte přece. Můžeme ho přece bezpečně zavřít. Dáme ho do MedPodu.
Nedělejte to, prosím.
To je dobrý, Eli. Vickersová...
Co to děláš?
- Miluju tě, zlato. Miluju tě. - To ne.
- Povídám, ani se nehni. - Do toho.
- Už ani krok! - Nedělej to, Charlie! - Udělejte to!
NEEEééée!
Přijměte moji upřímnou soustrast.
Tohle vám sundám. Mohlo by to být kontaminováno.
Jestli to je nějaká nákaza, tak jsme tomu byli vystaveni všichni.
Musíte... musíme provést krevní testy všem, kteří byli v pyramidě.
- Samozřejmě. - Ano.
Chápu, jak nevhodné to je.
Vzhledem k okolnostem.
Ale jelikož jste nařídila bezpečnostní opatření,
musím se vás zeptat,
jestli jste s doktorem Hollowayem měla v poslední době intimní styk.
Když jste si byli tak blízcí.
Musím být co možná nejdůkladnější.
Páni.
Jste těhotná.
Cože?
Řekl bych tak tři měsíce.
To je nemožné.
Já nemůžu být těhotná.
Měla jste s doktorem Hollowayem pohlavní styk?
Ano. Ale před deseti hodinami.
V žádném případě není možné, abych byla tři měsíce těhotná.
No, paní doktorko, tohle také není úplně obvyklý zárodek.
- Chci to vidět. - To není dobrý nápad.
Davide, chci to vidět.
Ne, doktorko.
Chci to vidět.
Chci to ze sebe ven.
Pro takový zákrok tu bohužel nemáme vhodný personál.
- Nejvhodnější postup... - Chci to ven.
...je uložit vás do kryogenické stáze, než se vrátíme na Zem.
Dostaň to ze mě ven.
Dostaň to ven!
Musí to být velice bolestivé.
Něco vám na to dám.
Tak je to správné, Eli.
Budete o samotě jen malou chvilku,
než vás přenesou na kryogenické křídlo.
Musíte se cítit, jako by vás váš bůh opustil.
- Cože? - Ztráta doktora Hollowaye.
Potom, co váš otec zemřel za tak podobných okolností.
Co že ho to zabilo?
Ebola?
Jak... jak to víš?
Sledoval jsem vaše sny.
Doktorko Shawová?
Přišli jsme vás vložit do kontaminačního obleku.
Přeneseme vás do kryogenického křídla. Postaráme se o vás.
Doktorko Shawová.
Je úplně omámená. Připravte ji.
Zahájena nouzová procedura.
Uveďte prosím povahu vašeho zranění.
Potřebuju císařský řez.
Chyba! Tento MedPod je kalibrovaný výlučně pro mužské pacienty.
Požadovaná procedura není podporovaná.
Vyhledejte prosím pomoc lékařského personálu.
Zákrok... operace... krajina břišní...
Zasažena celá oblast.
Zahájit.
Zahajuji operační proces.
Bože.
Spouštím diagnostiku.
Tak dělej.
Vyndej mi to. Dělej!
Prosím.
Panebože.
- Dělej. - Aplikuji anestezi.
Prosím.
Zahajuji operaci.
Panebože.
Dělej!
- Můstek volá hangár, tady je kapitán. - Ano, kapitáne?
Vidíte to co já? Fifieldův monitor se z ničeho nic objevil.
Cože? Kde?
Podle toho co vidím je to hned vedle lodi.
Otevřete vrata.
Fifielde, slyšíš mě? Ohlas se.
Fifielde?
Tak moment.
Hele, Vossi, pojď se na to mrknout.
Fifielde?
Co se to tam dole kurva děje?
Jdeme tam. Chanci, do obleku. Jdeme.
Vyřiď ho.
Tumáš!
- Pomoc! - Jsi připravený, Chanci?
Ano.
Pomozte mi.
Rozmašluj ho.
Jeď!
Celou tu dobu jste spal na téhle lodi.
Proč?
Zbývá mi jen několik dní života. Nemohl jsem je promarnit.
A nebyl jsem si jistý, jestli přivezete, co jste slíbili.
- Setkat se se Stvořitelem. - A je to, pane.
- Pěkně očištěné. - Tys mu neřekl, že jsou mrtví?
Všichni ne, doktorko Shawová.
Jeden z nich stále žije.
- Právě se chystáme za ním. - Cože?
Věc se má tak.
Přesvědčili jste mě,
že když nás stvořili,
tak by nás taky mohli zachránit.
Moji hůl.
Tedy alespoň mě.
A před čím?
Před smrtí, samozřejmě. Postavte mě.
To je v pořádku.
Ano, pane.
Není potřeba vstávat. Nic nevíte.
Tohle místo není to, v co jsme doufali.
A oni nejsou to, co jsme mysleli.
Mýlila jsem se. Všichni jsme se strašně mýlili.
Charlie... Doktor Holloway je mrtvý.
Musíme odsud pryč.
A co by teď udělal Charlie?
Když jsme tak blízko...
...k zodpovězení těch nejdůležitějších otázek,
jaké si kdy lidstvo položilo.
Jak byste mohla odejít, aniž byste věděla co jsou zač?
Nebo jste ztratila svou víru, Shawová?
Dobře.
Dále.
Kam chcete jít, doktorko?
Víte co je to za místo?
Tohle že jsou Strůjci?
Tohle není jejich domov. Je to základna.
Dost možná vojenská.
Umístili ji tady, uprostřed prázdnoty,
protože nebyli takoví blbci, aby si zbraně hromadného ničení instalovali doma.
Takhle to je. A ty vázy...
Připravili to tu a vypadli odsud.
Jasnej útok. Bez debat.
Je na čase letět domů.
Jeden z nich žije.
To nechcete vědět, co nám řekne?
Je mi to fuk.
Jasně.
- Vy jste jen pilot. - Přesně tak.
Ale na něčem vám musí záležet, kapitáne.
Kdyby ne, tak co tady děláte?
A co tohle.
Ať se tam dole stane cokoliv,
rozhodně to nepřivezu zpátky na Zem.
To prostě nedopustím.
A udělám všechno, abych tomu zabránil.
To udělejte, kapitáne.
Tak jsi přece přišla.
Myslela jsem, že jsi to chtěl.
Po všech tvých vehementních snahách zabránit mi v té cestě
jsem prostě překvapený, že tě vidím.
- Dobrá, Davide. To už stačí. - Ano, pane.
Jestli tam dolů opravdu půjdeš, tak tam umřeš.
Máš tendenci na věci nahlížet v negativním světle.
Přesně proto jsi měla zůstat doma.
To sis opravdu myslel, že budu doma roky hnít,
hádat se o vedení firmy,
zatímco ty si poletíš hledat nějaký zázrak?
Na nějaký bohem zapomenutý kus šutru uprostřed vesmíru?
Král panuje
a pak zemře. To je nevyhnutelné.
Tak to má být.
Ještě něco?
Ne,
otče.
To je všechno.
Nemyslel jsem, že to máte v sobě.
Pardon, to bylo špatně řečeno.
Máte výjimečné schopnosti přežít, Elizabeth.
Co bude, až tě nebude Weyland dál programovat?
Nejspíš budu svobodný.
- A to chceš? - Co?
Nic o tom nevím.
Ale říkali mi,
že snad každý si přeje své rodiče po smrti.
Já tedy ne.
Doktorko Shawová, těší mě, že jdete s námi.
- Můžete si klidně sundat helmu, pane. - Jak to?
Vzduch je bez problémů dýchatelný.
- Určitě? - Naprosto.
Počkat. Pořád nevíme, jak se Holloway nakazil.
- Jestli je to ve vzduchu... - Není.
- Jak to můžete vědět? - Protože jsme to zařídili.
- Půjdeme? - Prosím.
- Můstek je přímo před námi. - Co je to tady?
Nákladový prostor.
Janeku, vidíte to?
- Kolik jich tam je, Shawová? - Tisíce.
Do háje.
Raveli, vyjeď mi plány.
Pouštím je na stůl.
Vymaž klenbu. Vyseparuj tady tu oblast.
- Ukaž nám to. - Máte to tam, kapitáne.
Zvětši to.
Otočit.
Je to loď.
Kristepane.
Je to podělaná loď.
Živočišný druh vyšší úrovně. O tom není pochyb.
Jejich hyperspánkové komory mě naprosto přesvědčily.
Chystali se někam odletět.
Podařilo se mi rozklíčovat jejich poslední momenty.
Je zřejmé, že byli téměř před odletem.
Než se to zvrtlo.
Odletět kam?
Na Zem.
Proč?
Aby se mohlo tvořit, je nutné napřed ničit.
- Kde je, Davide? - Tudy, pane.
Určitě je ještě naživu?
Rozhodně.
- A budeš s ním umět mluvit? - Pevně věřím, že ano.
V pořádku, nic mi není.
Promluv k němu, Davide.
Řekni mu, že jsme přišli, jak to po nás chtěl.
- Zeptej se ho, odkud pocházejí. - Co to děláte?
Zeptej se ho, co je v nákladovém prostoru.
- Zabilo to jeho lidi. - Shawová. To by stačilo.
- Davide. - Vyrobili jste to tu a bylo to určené pro nás. Proč?
Shawová, nechte už toho. Ať už zmlkne.
Musím vědět proč? Co jsme udělali špatně?
Proč nás nenávidíte?
Jestli ještě cekne, tak ji zastřel.
Davide, pokračuj. Řekni mu, proč jsem tady.
To ne!
Fordová, rychle sem.
Nic tu nebylo.
Já vím.
Šťastnou cestu, pane Weylande.
Čas vrátit se domů.
Pane Chanci, vezměte nás domů.
Kapitáne.
Co to sakra bylo?
Prométhee, slyšíte mě?
Shawová, to jste vy?
Janeku, poslouchejte.
- Ta loď se chystá odstartovat. - Cože?
- O čem to sakra mluví? - Nenechte ji odletět.
- Musíte ji zastavit. - Nic se zastavovat nebude, Shawová.
- Letíme domů. - Janeku, když ji nezastavíte,
tak už žádný domov nebude.
Veze nám smrt. Proto tu je.
- Shawová, tohle není bitevní loď. - Já vím.
- Letíme pryč. - Já vím.
Ale musíte to udělat.
Kapitáne, odlétáme.
Janeku, věřte mi prosím. Prosím.
Řekla jsem ti, abys odstartoval.
- Pane Raveli, nažhavte ionový pohon. - O čem to sakra mluvíte?
Pane, spuštění pohonu ve vnitřní atmosféře způsobí...
Přesně tak. O to nám jde.
Co to ksakru děláte? Janeku, tohle je moje loď.
Nařizuju ti, abys nás vzal domů.
Nechci tě vyhazovat, ale v nouzovém modulu tu přežiješ asi dva roky.
Jdeš do toho, nebo zůstaneš se mnou?
Musíš se tam dostat do čtyřiceti vteřin.
- Ty jsi zešílel. - Pánové, tohle zvládnu sám.
Doprovoďte prosím slečnu Vickersovou.
Bez urážky, kapitáne, ale jako pilot stojíte za starou bačkoru.
Budete potřebovat všechnu pomoc, co se jen dá.
Tak jdeme na to.
Jestli tímhle padá naše sázka,
tak jsi měl pravdu.
Zaplatíš mi na druhé straně.
Dostaňte nás co možná nejblíž. Máme jen jediný pokus.
Odhoďte náklad.
Do evakuace zbývá dvacet vteřin.
- Odpočet zahájen. - Ionový pohon je připraven.
Deset...
...devět...
...osm...
- ...tři... - Je to tu pánové, plnou parou vpřed!
Hrozí náraz.
Držte si klobouky!
Ne, to ne!
Panebože.
Varování. Zbývají vám dvě minuty kyslíku.
Varování. Zbývá vám třicet vteřin kyslíku.
Přetlaková komora uzavřena.
Vyrovnávám úroveň kyslíku.
Elizabeth, jste tam?
To jsem já, David.
Ano, jsem tu.
Musíte okamžitě ven.
- Jde si pro vás. - Kdo?
Narušení přetlakové komory.
Chcípni!
Tak dělej.
Je mi to tak líto.
Je mi to líto.
Promiň, Charlie, ale už nemůžu.
Už to nejde.
Elizabeth.
Jste tam?
Doktorko Shawová.
Slyšíte mě?
Ano.
Ano, slyším tě.
Obával jsem se, že jste mrtvá.
Ty nemáš ponětí, co to strach je.
Vím, že naše postupy se lišily.
Ale prosím vás...
...chci vás požádat o vaši pomoc.
Proč bych ti chtěla pomáhat?
Protože beze mě se odsud nikdy nedostanete.
Nikdo se odsud nedostane.
Ta loď nebyla jediná.
Je tu spousta dalších.
Dokážu je ovládat.
Doktorko Shawová.
Doktorko Shawová,
tady jsem.
Kde je můj křížek?
Ve váčku v mém multifunkčním pásku.
Po tom všem... ...vy stále věříte, že?
Říkal jsi, že rozumíš té navigaci.
Že umíš používat jejich mapy.
Ano, samozřejmě.
Až se dostaneme k další lodi,
zjistit kudy k Zemi by mělo být vcelku přímočaré.
Nechci se vracet odkud jsme přišli.
Chci tam, odkud přišli oni.
Dokážeš to, Davide?
Ano. Myslím, že ano.
Mohu se zeptat, čeho chcete dosáhnout, když tam poletíte?
Oni nás stvořili.
Pak se nás pokusili zabít.
Změnili názor.
Zasloužím si vědět proč.
Odpověď je bezvýznamná.
Nezáleží na tom, proč změnili svůj názor.
Ale ano.
Záleží.
Pak tomu nerozumím.
No...
...to bude asi tím, že jsem lidská bytost.
A ty robot.
- Omlouvám se. - To je naprosto v pořádku.
Poslední záznam vesmírné lodi Prométheus.
Loď je zničená a posádka mrtvá.
Jestli slyšíte tento vzkaz,
nepokoušejte se cestovat na místo jeho odeslání.
Čeká tu jen smrt.
Nechávám ji tu.
Je 1. ledna,
rok 2094.
Jmenuji se Elizabeth Shawová.
Jsem poslední přeživší lodi Prométheus.
Neustávám ve svém pátrání.
z EN odposlechl petka
petka_kral@email.cz
www.Titulky.com