Měli jsme vaše muže až moc dlouho.
Tři měsíce! Příliš dlouho!
Někdo za to teď musí zaplatit!
Společnost měla čas zaplatit.
Vaši zaměstnanci jsou vám ukradení.
Nechcete zaplatit, tak nám budou ukradení taky!
Krev, která z nich poteče, je na vás!
Nezastřelte mě. Kdo je to?
Tady máte peníze, pusťte rukojmí.
- Kolik tam je? - Tři.
Už je pozdě. Chceme pět milionů!
Co na to říct? Chamtivý pirát.
Poslední šance. Ber, nebo nech být.
Chceme ty prachy hned!
- Varovný výstřel! - Ne!
Trochu nízko.
To se povedlo.
Zabiju ho, přísahám!
Odhoďte zbraně!
- Bez šance. - To jsi uhodl.
Poslední šance, pusťte rukojmí...
...a máte nás z krku.
Dejte ty prachy sem!
Já si beru ty čtyři nalevo.
Co kdyby sis vzal dva napravo a ostatní nechal být?
Všechny je zabiju, nezáleží mi na tom!
Ty dva napravo by sis měl vzít ty. Už nejsi žádný rychlík.
Rychlejší je už jen světlo.
To se uvidí.
Kulky jsou rychlejší, než nože.
- Hned navalte prachy! - Chceš peníze?
Pojď si pro ně.
- Co to je? - Textovka.
Cože?
Zabijte je!
- Řekl bych, že remíza. - Nech si zdát.
Ti chlápci zamrzli ve vývoji.
- Trochu soucitu, pánové. - Kdo ví, jestli jsi dostal aspoň jednoho.
- Nůž nevidím žádný. - Jak se vede?
- Co to sakra dělá? - Věší piráta.
Nedělej si srandu.
Gunnare! Co děláš?
Věším piráta.
On je vážně pošuk.
- To není dobré. - Jsi v tom sám.
Díky, je dobré mít kámoše.
- Gunnare. - Jo?!
Takhle nefungujeme. Nech ho jít.
Proč? On by nás pověsil.
Gunnare, poslední šance. Nech ho jít, nebo necháme jít my tebe.
Věšet piráty je prospěšné.
- Takhle my nezabíjíme. - Jo?
Není to dost zdvořilý?
Nech ho být, Gunnare.
- Jak se máš, Barney? - Ujde to.
- Tady tvůj parťák mě kopl botou s ocelovým palcem. - Zasloužil sis to.
- Budu potřebovat stehy. - Možná.
- Stehy nesnáším. - To každý.
- Nech ho být, Gunnare. - Nechat ho být?
Nech ho být.
- Myslíš, že už vychladl? - Opatrně. Běž.
Gunnare, už jsi vychladl?
Jo.
Ne, nech si ho.
Ty umíš ocenit dobrej nůž.
- Jsi v pohodě? - Jo.
Tenhle život si na něm začíná vybírat daň.
Potká nás to všechny.
Už jdu.
Kdo je tam?
Jednoho dne potkáš muže, který bude šťastný už při pohledu, jak spíš.
Lee, zlato.
- Ahoj, nevěděla jsem, že ses vrátil. - Ahoj, brouku.
- Zrovna jsem přijel. - Ahoj.
Sekne ti to.
Kéž bys mi zavolal.
Na to jsem nikdy nebyl.
- Neozval ses už víc než měsíc. - Vážně?
Čas letí, co?
Už se to nestane, promiň.
Ale...
Mám pro tebe překvapení... růžové.
Tvé oblíbené.
A mám pro tebe ještě něco.
Něco, na co jsem narazil...
...v Barmě. Je to rubín.
Má pěknou barvu, ale...
V tomhle světle pořádne nevynikne.
V obchodě se víc lesknul, víš.
Lace, všechno v pořádku?
- Jo. - Kdo to je?
Přítel.
Trochu pozdě. Máš jméno?
"Přítel". Právě ti to řekla.
Lee, no tak. Neodcházej jen tak. Omlouvám se.
Myslel jsem, že nám to klape.
Připadalo mi, že tě nezajímal můj život a nechtěl sis mě pustit k tělu. Stůj!
To není pravda.
Znám tě rok a půl a ani nevím, čím se živíš.
A co jako? Když tu jsem, tak jsem s tebou, to je důležité.
Důležité je, že když tu jsi, tak tu ve skutečnosti nejsi.
- Jsi správný chlap a já tě miluju... - Lace!
- Nesnáším jeho hlas. - Říkals něco?
Ať se nepřibližuje.
Prosím tě, řekni mi, že to chápeš.
- Chápu. Měj se. - Lee.
On není žádná výhra, Lace.
Brácho, spíš ty někdy?
To je moje kámoška...
- Jak se to jmenuješ, zlato? - Cheyenne.
Cheyenne... Šajenové, Ramapough, Čerokiové, Pónýové.
- Dáš si skleničku? - Ne, dobrý.
Skoč nahoru a přines mi jedno eňo ňuňo...
Martini s 6 olivami, bejby.
- Pro tebe všechno, zlato. - To si piš.
- Je do mě zabouchlá. - Stejně jako posledních padesát.
Jo, brácho, kdo to má počítat. Sakra, vypadáš skvěle.
Podívej se na sebe. Seš jak z oceli, brácho.
No, jo. Tak jo, kamaráde,
dokončíme toho ptáčka.
Tak do toho. U tebe trvá pár písmen několik let.
Museli jsme Gunnara pustit k vodě.
Začal z něho být úplnej cvokstein. Museli jste se ho zbavit.
Chceš o tom povyprávět?
Něco ti povím. Pamatuješ, jak jsme tehdy
- uvízli po pás v krvi a bahně. Kde to bylo? - V Nigérii.
Jo, tys měl ruku na sračky
a šíleně jsme oba krváceli.
Tak jsem si dal slib,
že neumřu sám rozstřílenej na padrť v bahně a krvi.
Umřu s někým, kdo pro mě něco znamená. S ženskou po boku.
Umřu s někým, komu na mě záleží.
Nechci umřít kvůli ženský, ale s ženskou po boku. To chci.
- Vánoce jsou tady. - Jo, cítím ho až sem.
Pan Vánočka. Jak je, brácho?
- Fajn, Trubko. - Co říkáš na tohle?
Pořád to vypadá jako černý kuře.
Tak černý kuře. Hotovo?
- Vyřízeno. - Je to krkavec, sakra.
Ty vole,
rád tě vidím.
Víš ty, co?
Dostal jsem skvělý nápad.
Co kdybych ti na hlavu vytetoval
něco jako Šarlotinu pavučinku.
Něco novýho, vzrušujícího.
Máš takovou dokonale vytvarovanou, svalnatou hlavu. Mohl bych...
ti nahoru vytetovat pavučinu.
Z ucha by ti mohla mohla lézt těhotná Šarlotka.
Koukala by se kolem, aby ji dovnitř nelezli brouci.
Nožka by se jí houpala podél tvýho krku.
- Je to sexy, ne? - Dost sexy.
Dodá to tvý osobnosti kouzlo a ráz.
Bylo by to fakt sexy, chápeš?
Vyniknul bys.
- Vypadá nadšeně. - Uděláme tohle.
Cítím, že dneska stojí štěstí při mně.
Mám dneska jistý ruce.
- Někdy příště. - No tak. Vezmi si ho do parády.
- No tak, Vánočko. - Ukaž se. - Ještě ho povzbuzuj.
- Nikdy by tě neporazil. - Prohrát, není žádná ostuda, Vánočko.
Ano.
Jo.
Dobře.
Mám tři prácičky.
Dvě jsou procházky růžovou zahradou
a jedna do pekla a zpátky.
- Potřebuju být sám. - Hlavu vzhůru, domluv nám schůzku.
Dojdu pro něj.
Generále!
Máme tu zrádce!
Okradl jsi mě.
Prosím, vaše Excelence... Já jsem vás neokradl.
Vše, co roste ze země patří mně,
ne tobě! Nevěděl jsi to snad?
Přísahám na život svých dětí...
Rozumím ti, ale nevidím do tebe.
Jak mám vědět, že říkáš pravdu?
Teď mu vidíme až do žaludku.
A já vidím lži.
Neokradl jen tebe, ale nás oba.
Chceš jejich úctu? Odpráskni je taky.
V jednoduchosti...
Když jsou odpovídající peníze, je nám jedno, kde je práce.
Přestaňte plácat a přejděme k věci, uvidíme kdo má zájem.
Vím, že ve skutečnosti se asi nejmenujete Barney Ross.
Mé jméno vědět taky nepotřebujete.
Potřebujete akorát vědět, že skutečná je jak práce, tak peníze.
A když už jsme v takovém pěkném kostele,
můžete mi říkat pan Kostelník.
Dobře Kostelníku, co pro vás můžu udělat?
Okamžik, ještě čekáme na jednoho člověka.
Na koho?
- Znáte ho? - Jo, dělali jsme ve stejné partě.
Můj odvěký nejhorší přítel.
Vaše jména se objevily v seznamu na prvních příčkách.
- Nějaký problém? - Jo, měl jsem ho zastřelit, když jsem měl šanci.
Velký Barney Ross.
Ještě větší Trench Malsen.
- Co děláš? Škemráš o práci? - Může být.
Onemocněls? Jsi pohublý.
Vážně?
Co jsem já shodil, ty jsi přibral, příteli.
Nezačnete si tu kouřit ptáky, že ne?
Přejděme k věci, ať zjistíme, kdo si chce máknout.
- Slyšeli jste někdy o ostrově jménem Valena? - Ne.
Jo.
- Ostrůvek v Mexickém zálivu. - Správně.
- Měl bys víc číst. - Díky.
Na ostrově jsou prostředky, o které mají mí lidé velký zájem.
Je tam generál Garza, který se jmenoval vůdcem potom, co svrhnul vládu.
Přesně tak.
Mí lidé mají s tímto fanatikem Garzou problém.
- Takže ho chcete uklidit. - Chci ho zabít!
Stačí mít pouze malou armádu. Na tohle by přistoupil jen idiot.
- Kolik? - Ne, jak jsem řekl...
Stejně nemám čas.
Přenechám to svému kamarádovi, ten si hraje v džungli rád, že?
- Jo. - Jasně.
- Co tak zajít na večeři. - Jistě, kdy?
- Za tisíc let. - Moc brzo.
Co má kurva za problém?
Chce se stát prezidentem.
Musím ten ostrov první obhlédnout.
Mám tam pro vás kontaktní osobu.
Ještě, že je pryč.
Vzhledem k tomu, že ostatní s touto prací sekli, náš honorář je...
- ...pět melounů. - Pět melounů?
Půlku chci předem a půlku na zahraniční účet. Máte s tím problém?
Ne.
Ale mám problém s lidmi, co mě chtějí ojebat.
Takže jestli shrábnete prachy a nesplníte závazky,
nebo se mě pokusíte ojebat nějakým pofidérním, křiváckým způsobem,
já a moji lidé
si přijdeme pro vás a vaše lidi
a nasekáme vás na psí pamlsky.
Máte s tím problém?
Pojďme to probrat.
Vilena.
Jo, Vilena.
Máš tam práci?
No tak.
- Jsi na sračky, Gunnare. - Nenahrazuj mě.
Jsem v pohodě.
Pořád jsem v pohodě.
Pořád bereš. Už ti nemůžu věřit.
- Nemůžeš mi věřit? - Ne.
Nemůžeš mi věřit?!
- Dávej si bacha. - Vyhrožuješ mi, Gunnare?
Ne.
Jsem hodný člověk.
Z informací, které nám poskytl Kostelník Church, vyplývá,
že ostrov má asi 6000 obyvatel.
- Kolik vojáků? - Možná pár stovek.
K ovládání tak malého prostoru jich víc není potřeba.
Skvělé, mají tam malou armádu.
Kolik je nás? Čtyři a půl.
Blbý vtip.
- Potřebuju zvednout plat. - Proč? - Kvůli mému synovi.
Chci ho poslat na lepší školu.
- Jing Jang má rodinu? - To jsem netušil.
Nezeptali jste se, tak neodpovídám.
Tak jako tak, podíly zůstávají stejné.
Tak to bude.
Cílem na ostrově je chlápek jménem generál Garza.
- V čem je problém? - Koho to kurva zajímá?
Problémů máme dost vlastních.
Pokud se nezbavíme nejprve jich, tak se zbaví ony nás.
Závoro, kdy jsi byl naposled u svého cvokaře?
- Dnes ráno. - A o čem jste se bavili?
O vyhýbavé poruše osobnosti.
- Moc přemýšlíš. - Závoro, jsi neobyčejný člověk.
A vždycky budeš mít neobyčejné problémy.
Neobyčejné?
Máš na mysli mé ucho?
No tak, nezačínej znovu s uchem.
- Tu historku všichni známe. - Nechceme ji slyšet.
- Soustřeďme se na práci. - Ne, vy jste s tím začali.
- Všichni víme, že jsem byl na výšce zápasníkem. - Jasně.
Běžné zranění, spojené s tímto sportem je poraněné ucho.
Sraženina.
Když se neošetří, způsobí stažení chrupavky
a vytvoří květákové ucho.
- A pointa? - Neni jednoduché být zelený.
Každopádně... já s Vánočkou se vydáme na Vilenu ostrov omrknout,
ať víme, jestli tu práci máme vzít.
Kolik platíš? Potřebuju víc peněz pro rodinu.
- Pro kterou? - Svou?
Ta holka nebyla tvůj typ.
Její chyba, ne?
Měl jsem tomu parchantovi zlomit čelist.
- Máš štěstí, mohl zlomit čelist tobě. - Nemožné.
Víš Vánočko, já ti rozumím,
ale řekněme, že to stojí za pár hodin, je to žhavé a intenzivní, ale pak...
Zamysli se nad tím. Co budeš dělat po zbytek dne?
Pravděpodobně ti udělala laskavost.
A já tě můžu aspoň jednou politovat.
Ty cynický parchante.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Dobré ráno. Mluvíte anglicky?
Velké letadlo, co?
Jo, používáme ho k přepravě zraněných zvířat.
- Proč tu jste? - Jsem ornitolog.
Fotíme exotické ptactvo.
- Jste nervózní? - Nervózní?
Ne. Proč?
Vypadáte tak.
Nervózní... Vypadám nervózní?
Máš trochu vyschlou pokožku. Měl bys létat s přivřeným okénkem.
- To bude nadmořskou výškou. - Jo, ta se člověku dostane na kobylku.
- Jaká je adresa? - Mám ji v hlavě.
Nechceš se o ni podělit?
Jmenuje se to kantýna Gloria.
Přesně je to Cantina Gloria. Je to španělsky.
Španělsky. Jsi snad Zorro?
Armáda.
- Doprdele. - Zalez dovnitř.
- Znáš ho? - Jo.
Ty a ty! Do auta!
- Vyfoť toho kravaťáka. - Jasně.
Podívej se na ty šašky. Vybraný opičáci.
Dělejte.
Co ti na tom nesedí?
Všechno.
Pádáme odtud.
A o tom to je. Myslíš, že někoho znáš, ale ve skutečnosti ho neznáš.
Neřekls náhodou, že chlap, kterému se nejlíp daří s ženskýma
je chlap, který se bez nich obejde?
- Blbost. - Popravdě nebyla tvůj typ.
- Ale já ještě neskončil. - Užívej si svobody.
- Počkej, až se to stane tobě. - Už se stalo.
- Dáte si něco k pití? - Ne, děkujeme.
- Náš kontakt má zpoždění. - Tak jo, jdeme.
Klid.
Už ti nějaká dala košem?
Opravdu posunuješ hranice našeho vztahu, víš o tom?
- Je to ten kontakt? - Mohl by být.
- Dobře stavěná. - Soustřeď se.
- Jsi ten kontakt? - Jmenuju se Sandra.
- Jak se jmenujete vy? - Pat a Mat.
Pojďte za mnou, prosím.
Pat a Mat, pěkné.
To jsi všechno nakreslila ty?
Ano.
Vemte si jeden jako dárek.
Zadarmo si nic neberu.
Kolik za něj chceš?
Nic. Vzít si za něco peníze není dárek.
Ale nevzít si za něco peníze, je.
- Vypadá to tu tak pořád? - Dřív tu bylo krásně.
Pak jednou přišli s penězi
a genarál Garza zaprodal svou duši. Ti co se mu postaví, zemřou.
Řekla jste "přišli". Kdo?
Co vím, tak nějací Američani.
Jednoho dne se ale všechno vrátí ke starému.
- Ty tomu věříš? - Ano.
Nejlepší dny nastanou,
až o našich životech budeme moct prohlásit, že jsou opět naše.
Máš rodinu, Sandro?
Matka zemřela, když jsem byla malá
a můj otec je taky po smrti.
- Sandro, jak moc se můžeš přiblížit k paláci? - K paláci?
- Proč? - Jen jsem se chtěl pokochat.
- Není čím. - Stejně tam zajeďme.
Kde je má úroda?
Kde jsou vaši dělníci?
Víte, jak dlouho trvá, než začne pole koky vynášet?
Jistě, že nevíte. Tak já vám to řeknu.
Máte 8 týdnů zpoždění.
Nakopejte vaše sedláky do prdele a dejte mi můj produkt.
Když se mnou mluvíte před mými muži tímto způsobem,
není to dobré.
Jsem váš chlebodárce.
Jsem ten, kdo celý tento chaos koordinuje.
Dělám z vás boháče a být zámožný se velmi hodí.
Díky penězům se lidi můžou chovat jako kréténi, kterými od přírody jsou.
Občas...
...věci za peníze nestojí.
Jistěže stojí.
- Sandro, jsme blízko? - Je to támhle.
Zastav prosím.
- Kam jdeš? - Kam jdu?
Nebo můžeš taky říct...
že se chci na svět podívat ze všech úhlů.
Ne, že mi ztratíš kšiltovku.
Měli bychom jet. Je přecitlivělý.
Co hledáte?
Sandro...
Jak mám poznat, že na nás nechceš ušít boudu?
Co znamená "ušít boudu"?
Nejsi zrovna druh člověka, kterého bychom potkávali. Jak ses k tomu připletla?
Přijel sem Američan.
Požádal mého kamaráda, jestli by ho neprovedl po okolí.
Bál se, tak o to požádal mě.
- Ty se nebojíš? - Bojím.
Ale říkal, že Vileně možná dokážete pomoct.
Pochybuju.
Poslyš, být tebou, tak odejdu.
Odejdi.
Vy byste měli odejít.
Nic neříkej, nech mě mluvit.
Stát!
Co tu dělá?
- Bylo ti řečeno, že sem nemáš chodit! - Proč?
Nepatří vám to tu.
Byla jsi varována.
I generálova dcera může být zastřelena!
Nejsem váš majetek!
Vemte ji k jejímu otci!
Kdo jsi?
Uteč!
- Zachraň ji! - Rozumím.
Zbláznil ses?!
- Mohl jsi mě zabít! - Není zač.
Dobře, šlápni na to. Jsme na cestě.
Jestli se odtud dostaneme, bude to zázrak.
- Jede s námi, že? - To by měla.
- Jak můžeme odejít? - Máme letadlo.
- Nemůžu odejít. - Nemáš na výběr.
- Ale mám. - Do hodiny tě najdou.
- Možná, ale zůstávám. - Proč? Nic tu není.
Nic pro tebe.
Pokud tu zůstaneš, tak jsi mrtvá. Odlétá s náma.
- Ty chlapy uvnitř zvládnu. - Dej mi 60 vteřin a pak jeď.
- Dobře. Běžte, rychle. - Pojď.
Nastup si.
- Nastupuj! - Ne, to nejde.
- Jdeme. - Patřím sem.
- Nezbývá čas. - Vy běžte.
Prosím, běžte.
Doprdele.
Vypadáš nervózně.
Poběž!
Hejbni kostrou!
Dělej!
- Kde je ta holka? - Nechtěla odejít.
Nechtěla odejít.
Proč by tu chtěl někdo zůstat?
Do háje s tím.
Doprdele.
Stoupej, krásko, stoupej.
Proklatě.
- Obrátíme to? - Jo.
- Nálet smrti. - Jdeme na to.
Co dělají?
Jo!
Dobrá práce.
To bylo slovo chlapa.
Jak mohli dva očividní profesionálové projít přes bezpečnost,
zabít 41 vojáků a ještě upláchnout?
S pomocí, tak.
Všechno je pod kontrolou, až na jednu maličkost.
Dcera.
Dcera, která chce zničit otce i společnost. Jak ze špatnýho Shakespearea.
Nějakým způsobem se k ní paraziti ze společnosti dostali.
Ale je vaší dcerou a to je tragické.
Pokrevnost, nepokrevnost, musí být odklizena.
Daň za to, že se mnou můžeš obchodovat.
Vlastní rodina se nevraždí.
Stav se přes svátky ke mně, příteli.
Hezkej pták.
Zaprvé: nejsem ve své kůži, když mluvím s obrem, co má brokovnici.
Fešák se jí nechtěl vzdát.
- Ne, pokud chcete vědět, kdo jsou. - Co víš?
Býval jsem jedním z nich.
- Proč přecházíš? - Manželská hádka.
- Za padesát si s tebou plácnu. - Ne, Einsteine.
Plácneme si na 100000 předem do mé kapsy.
Chlápek si myslí, že je velký drsňák.
Ten chlap je jeden velký vtip.
Život je vtip, šmejde!
Jestli nechceš, abych tě s tou přehazovačkou poslal zpátky do 60. let,
tak zavři svoji přežvýkavou hubu a ukaž trochu úcty!
Tak se předveď.
Hele, chovej se slušně.
Potřebuješ spravit fasádu, fešáku?
- Dej si pohov, Paine. - Chci ho zabít.
Potřebujeme ho.
Dej si pohov!
Podle mě se děje tohle.
Tenhle Kostelník je nastrčený CIA.
- Takže teď děláme pro Agenturu? - Jo.
Kostelník nás najal na zneškodnění generála,
ale skutečný cíl je tento chlápek, James Munroe.
Dřív dělal pro CIA, ale začal bejt chamtivej,
tak se spojil s generálem, aby celý podnik s drogama připadl jim.
A to je pořádný únik peněz.
Ale Kostelník a CIA si nemůžou dovolit, poslal tam zvláštní jednotky,
aby sejmuli jednoho z vlastních.
Byla by z toho špatná publicita, tak na zabití najali nás.
- A oni pojedou dál. - A nás odstraní.
Po nás se nikdo shánět nebude.
Pořád je to pět milionů.
Nedožili bychom se jich. Řeknu Kostelníkovi, že dohoda padá.
Berete?
Bereme. Souhlasím.
Kde je?
Kdo to sakra je?
Nějaký šmejd, kašlete na něj.
Hlídáme ti záda.
Jestli sem přijde, nakopeme mu prdel.
Co chceš?
Tvůj život.
- Přemýšlím, že bych ti ho vzal. - Fakt?
Ale nemám rád uzavřený prostory, takže z basy mám nahnáno.
- Neměl jsi jí udělat monokl. - No vážně?
Líbíl se mi takový, jaký byl dřív.
Tak si tu děvku nech, protože já jsem s ní skončil.
Lee...
Příště takto splasknu tvý koule, příteli.
Teď už víš, čím se živím.
Nejsem dokonalej, ale měla jsi počkat.
Stál jsem za to.
Takže tvoje dcera taky maluje?
Takhle to začíná!
Jdeme. Tady nic není.
Chyba, takhle to končí!
Co je, Barney? Spíš vůbec někdy?
Kde máš přítelkyni?
Další, co šla k čertu, brácho.
Chtěl jsem jí namalovat tohle...
A víš co, dokončím to.
- A pak z toho nadělám třísky. - Chceš být sám?
Ani ne. Co se děje?
- Na tom ostrově byla jedna holka. - To už tak bejvá.
Dělala nám průvodkyni. Byla dcera našeho cíle.
A když měla šanci odtamtud zmizet...
...tak to neudělala.
Měla pořádnou kuráž.
Proč na ni nemůžu přestat myslet?
Ona něco reprezentuje.
Víš, my nereprezentujeme nic. Dříve jo,
ale uschli jsme stejně jako uschne tahle barva.
Tvoje barva vyschne.
Co je vyschlý?
Prostě víra, člověče. Víra v duši.
To lidský v nás, já nevím.
Pamatuješ, jak jsme tehdy byli v Bosně?
Oddělávali jsme tam srbský darebáky.
Dělali tam z našich kluků sekanou
a všude byla krev.
Nikdy jsem si nepomyslel, že se odtamtud dostanu živej a ty taky ne.
- Jo. - Víš, připadám si, jako bych byl mrtvej.
V hlavě mám temnotu.
Už v nic nevěřím.
Mám tam jen drákulovsky černou temnotu.
Pamatuješ, jak jsem tam dostal láhev toho jejich místního chlastu... Slivovice?
Tak nějak se to jmenovalo.
Necítil jsem po ní žádnou bolest.
Přišel jsem...
Přišel jsem na jeden starý most.
A uviděl jsem tam...
Uviděl jsem tam stát jednu ženu.
Šel jsem k ní a ona mě uviděla.
Podívali jsme se navzájem do očí.
Věděl jsem, co má v plánu. Podívala se na mě
a já věděl, že skočí.
A víš, co jsem udělal, člověče? Otočil jsem se a šel pryč.
Dokud jsem neuslyšel to šplíchnutí.
Už tam nebyla a potom...
Potom, co jsem vzal tolik životů...
Ona byla tou...
...kterou jsem mohl zachránit, ale neudělal jsem to.
Později jsem si uvědomil,
že kdybych tu ženu zachránil,
mohl jsem záchranit to, co zbylo z mojí duše.
Jeden moudrý nebožtík mi jednou řekl, že pravý muž
nikdy ženu neuděří.
Je-li třeba, strčíš do ní.
Ale nikdy ji neudeříš.
Tak mě vychovali.
Ale tento muž takové morální dilema nesdílí.
Tento muž...
Takže otázkou zůstává, Sandro,
proč tady ti Američané byli?
Hlupačko!
Proč jsi neutekla?
Všechny jsi zabil!
Proč ne mě?
Všechny jsi zabil! Tak proč nezabiješ mě?
Zabij mě! Mě!
Zabij mě!
Nevzpírej se.
Klid!
Znova.
Co ti Američané řekli?
Po kom šli?
Pokračujte.
Vracím se na Vilenu.
Něco se změnilo?
- Jaký je plán? - Žádný není.
- Tak počkat. Potřebujeme strategii. - Já jedu a vy ne.
- Cože? - Já jedu a vy ne.
- Zbláznil ses? - Osobní záležitost.
- Nic tý ženský nedlužíš. - Nic takovýho jsem neřekl.
Chceš se nechat zabít? Tak do toho. Je to tvý rozhodnutí.
Nechci se zabít. Dávejte na sebe pozor. Musím to udělat.
- Hej, hej! - Co je?
Nehraj na nás blbost s vinou. Nezasloužíme si to.
Je to má volba, žádná vina v tom není.
Žádná vina, mějte se.
Jo kurva, jeho volba.
- Řekl jsem, že jedu sám. - Jedu taky.
No tak Jangu, mazej.
Jen jeď.
Neztrať hlavu.
Nemluv na mě, švábe.
Proč to děláš?
Přátelé umírají spolu.
Dej mi ten prsten pro štěstí, dělej.
Nechtěj, abych ti ublížil, Jangu.
- Rychlost je lepší než štěstí. - Když myslíš.
Je to těžký.
Co je těžký?
- Můj život. Potřebuju víc peněz. - Proč?
- Dřu víc než ostatní. - To teda ne.
Ale jo.
Protože jsou vyšší. Pro mě je všechno těžší.
Když se zraním, rána je větší.
Protože jsem menší.
- Když cestuju, mám delší cestu. - Já vím, protože seš menší, že?
Ano.
Můj život je těžší, než si myslíš.
- Potřebuju víc peněz. - Já vím, už jsi mi to říkal.
- Pro svou rodinu, že? - Nemám rodinu.
Já vím.
Možná ale jednou budu.
K zemi!
- Vylez ven! - Proč já?
Protože seš menší.
Udělej to znova a zabiju tě.
Gunnare!
No tak, Gunnare.
Ten chlap je třída.
Co to děláš? Seš mrtvej, feťáku!
Červe.
Vyskoč!
Doprdele!
Jangu!
Nošíš boty velikosti 3?
Předveď se, tučńáku!
Teď já!
Gunnare!
Doprdele!
Střelil jsi mě.
To neříkej. Chystal ses ho zabít.
Chtěl jsem ho jen postrašit.
Nehraj to na mě, nikdy jsi ho neměl rád.
Umírám?
Rána je pár centimetrů nad srdcem.
To beru jako ano.
Gunnare, kdo tě poslal? Kdo tě najal?
- Není to jedno? - Udělej sám sobě laskavost.
Neumři jako úplnej debil a aspoň jednou v tom tvým bídným životě spolupracuj.
- Budu mít řádnej pohřeb? - Jasně.
Kdo tě poslal?
- Je ta holka pořád naživu? - Pojď blíž.
Není snadný, mít tě za kámoše.
To je pravda.
Kámo, my s tebou umřeme, je nás o to dvakrát nepros.
Mám vymyšlený plán. Řeknu vám ho po cestě.
- Co se ti sakra stalo? - Je moc smutnej, aby o tom mluvil.
Letíme.
Víš, nepřátelé se hluku děsí.
Hlavně hluku brokovnic.
Tenhle klučina vydá 250 nábojů za minutu,
kdo by to dokázal snést?
Vůbec nikdo.
Nech mě si to přebrat. Gunnar se tě pokusí zabít,
ty ho střelíš a on ti na pokraji smrti všechno vysype?
Tak nějak.
- Vyhrál bych. - Já vím, že jo.
Víš co?
Věřím ti.
Chci, aby ses seznámil s mojí holkou.
Slečna Šleha.
Teď se nechytám.
Když Šleha vyrazí,
vyletí z ní malá výbušná hlavice, která se sama odjistí.
A když se tohle stane,
ze všeho, co mojí slečně stojí v cestě, nadělá v mžiku prejt.
A pokud to nezabere,
má ještě sestřičku.
- Měl bys zajít za mým doktorem. - Na to už je pozdě.
Je 3:36. Máme 20 minut na to, abychom to tady proměnili trosky. Beru si sklep.
Máme společnost.
Postarám se o to. Vy jděte.
Máte nějaký důvod k tomu,
že z vycvičených vojáků děláte šašky?
Vypadají jako válečníci.
Válečníci, kteří jsou mi věrní.
Myslel jsem si, že obyvatelé Vileny si tyto žoldáky najali, aby mě zabili.
Ale pak mě napadlo, že je to možná váš plán.
Protože mě neovládáte.
A mučení Sandry vám k tomu má pomoci.
Chcete ji zabít, abych trpěl.
Muž nedokáže zabít dítě.
Ale vy ano.
Přiveďte mi sem Sandru.
A to hned.
Nebo vás zabiju.
Jdi pro ni.
Jsi si jistý, že neví, kdo jsme?
Má zavázané oči, nic nevidí. Ta zrádkyně stejně zemře.
Sandro, to jsem já.
Hej, to jsem já.
To jsem já.
Je to dobrý.
Nikdo ti už neublíží, dobře?
Proč jsi tady?
Prostě jsem.
Musíme jít.
Dobře?
Pojďme.
Čas vypršel. Kde je Barney?
- Co uděláme? - Za 10 min. ho najdeme a odejdeme tak, jak jsme sem přišli.
- Ani náhodou. - Tak bych to chtěl. - 10 minut.
Jdeme.
Dost. Neubližujte mu.
- Je to můj boj. - Odveďte ji odsud.
Uzavřete budovu!
Kdybys na sobě neměl tu vestu,
měl bys vnitřnosti na kaši.
- Dobře, že jsem si ji vzal. - Máš štěstí.
- Ne, ty máš štěstí. - Ne, to ty máš štěstí.
Řekl mi, že máš zůstat při vědomí.
Vážně?
Fajn, ukaž se.
Seš pořádnej drsňák, že jo?
Tak seš?!
Dívej se na mě, ty šmejde!
- Kolik tu máš mužů? - Jen tvou matku!
Máš poslední šanci.
Dáš mi správnou odpoveď
a já provaz přeřežu.
Dáš mi špatnou odpověď a budeš umírat zatraceně pomalu. Rozumíš?
- Rozumíš mi? - Jo.
- Kdo tě poslal? - Nemůžu... dýchat.
Uvolni to.
Kdo tě poslal?
Tvůj kadeřník.
Jdeme, musíme vypadnout!
Tak pojď!
Do hajzlu!
Vzpomeňte si na mě o Vánocích!
Sakra, to je hlučný.
- Co se ti stalo? - Dostal jsem na prdel.
Vezměte mou pušku. Mizíme!
Co to má být?
Za všechno zlé, co se stalo, můžete vy.
Vezměte si své peníze!
Vy přinášíte jen samou smrt.
- Vezměte si je a zmizte. - Já nikam nepůjdu.
- Tady jste skončil! - Beze mě ničeho nedosáhnete!
- Já jsem vůdce! - Jste jen loutka v uniformě.
Ty... tato čest měla náležet mně.
Teď!
Vraťte se!
Složte zbraně.
Ven se nedostanete.
Tohle už mě kurva nebaví!
- Tvůj prsten pro štěstí je na prd. - Já vím.
- Pojďme nazpátek. - Celá budova je podminovaná. Tohle je jediná cesta ven.
Američtí vetřelci
zničí naši zemi!
- Vrtulník bude připraven k odletu za pět minut. - Ještě nikam neodlétáme.
Odpusťte mi!
Odpusťte mi, že jsem člověk.
Že jsem sobecký.
- Co to říká? - Že jsme mrtví, ale s přízvukem.
Nejsme mrtví.
- Vyhoď ten barák do vzduchu. - Ještě ne!
My tuto americkou nákazu zničíme!
Palte!
- Vyhoď to do vzduchu! - Ona je pořád uvnitř!
Ty peníze!
Odpal to!
Tak to odpal!
Je venku!
Barney, odpal to kurva!
Došly mi náboje!
Jdeme, rychle!
Odřízni Munroea!
Tak pojď!
- Je to moc těžký. - Dej mi to!
- Co s tím mám udělat? - Vyhoď to, co nejvýš můžeš.
Vyhoď do vzduchu ty drogy!
Munroe!
Odhoď zbraň nebo jí do hlavy vpálím kulku!
Nezkoušej mě.
Drž hubu nebo tě zabiju.
Najali tě paraziti ze CIA, že je to tak?
Zaplatil bych ti dvakrát víc, abys šel na ryby.
Musíš si myslet, že jsem vážně blbej, abych se vzdal do rukou CIA.
Proč bych to dělal? Tohle jsem stvořil.
Díky mně se to celé povedlo. A pak se mě chtěli zbavit.
Proč? Protože jsem viděl širší souvislosti.
Stůj!
A co ty a já?
Jsme oba stejní.
Oba jsme žoldáci.
Oba jsme uvnitř mrtví.
Tak proč jsi po mně sakra šel?
Nešel jsem po tobě, ty idiote. Přišel jsem si pro ni!
- Není ti nic? - Ne.
Je to remíza.
Asi jo.
Nejsi tak rychlej, jak si myslíš.
Začínám to cítit.
Druhé číslo účtu je moje. Pomůže ti to tady dát dohromady.
Ne, to nemůžu. Už jsi toho udělal tolik.
Ale jo. Dárek za dárek.
Vezmi si to.
Vrátíš se?
Slibuju, že budu vždycky nablízku.
Dávej na sebe pozor, Sandro.
Dávej na sebe pozor.
Měj se.
Co je?
- Upřímně? - Jo?
Nikdy se mi nezdála jako tvůj typ.
Tak jo, bejby.
No tak, ukaž se!
Trefa do černýho!
Natři mu to!
Dvojitá trefa.
Zpátky mezi živými. Jak se to hojí?
Dobře.
Vhledem k tomu, že jsi mě mohl zabít.
- Odpouštím ti. - Dobře.
- Vyhrál bych. - No jasně.
Hej, Gunnare!
Co tě nezabije, to tě posílí, brácho. To mám z terapie.
Na tom něco je.
Víš, co?
Udělám ti laskavost, Trubko.
Muže jménem Trubka jsem znal,
Poezii zbožňuju.
...který jako rybka životem proplouval.
Čepelí dokázal mrsknout,
ale ženskou si nechal pláchnout.
- To zabolí. - Myslíš si, že mě porazíš.
Sníš,
že nade mnou zvítězíš...
Rybko Trubko,
ty jeden troubo.
To teda jo.